32 Gösta Häggqvist 
leucometylenblålösningens inträngande i cellerna, bör detta även ske med metylen- 
blålösningen i kontroll röret. 
Emellertid visade det sig, att den med leucometylenblått behandlade hudbiten 
var fullständigt ofärgad sä när som på ovannämnda svagt färgade och smala, 
blå, kant av bindväven. Denna blå kant på bindväven måste anses hava upp- 
kommit därigenom, att något blåfärgad vätska häftat vid hudbiten i det ögonblick 
den fixerades. Den har i varje fall intet att göra med vitalfärgningen av epi- 
d erm iscell erna. 
I kontrollprovet visade sig epidermiscellerna färgade på samma sätt -som förut 
beskrivits och som i figg. 2 — 8 avbildats. Detta var ju även att vänta. 
Försöket ger oss svar på den uppställda frågan. Leucometylenblått upptages 
icke under de anförda betingelserna i epidermiscellerna 1 . Vi kunna således även 
utesluta, att cellerna skulle upptaga ett leucometylenblått, som bildats intercellulärt 
eller i bindväven. Reduktionen torde äga rum först vid färgämnets inträngande i 
cellerna eller därefter. 
Finnes succinodehydrogenas i huden? 
Genom att till ett fint mos sönderklippa marsvinshud, vilken så noga som 
möjligt befriats från hår, och sedan söndermala densamma ytterligare med glaspul- 
ver, lyckades jag sönderdela epidermiscellerna, så att största delen av bärustenssyran 
kunde urtvättas. Resten försvann under loppet av ett dygn, då preparatet lämnades 
i rumstemperatur. Av denna mos avvägdes 1 gr., som därefter bragtes i ett vacuum- 
rör (1) tillsammans med 2 cm 3 av en lösning innehållande 0,05 °/oo metylenblått 
och 5 °/oo kaliumsuccinat. I ett kontrollrör (2) bragtes 1 gr. söndermosad marsvins- 
hud och 2 cm 3 0,05 °/oo metylenb) ålösning utan kaliumsuccinat. I båda rören gjor- 
des vacuum, varefter de placerades i ett 38° vattenbad kl. 6,20. 
Rör 1 Rör 2 
kl. 6,20 — 
kl. 6,40 + 
kl. 7,00 -f + 
kl. 7,08 + + + 
Under den tid, varpå vätskan i röret 1 avfärgades fullständigt, inträdde ingen 
iakttagbar avfärgning i röret 2. Då ett 10-tal försök utfallit på liknande sätt, anser 
jag mig berättigad att draga den slutsatsen, att ett med Thunrergs succinodehydro- 
genas identiskt enzym förefinnes i huden. Thunberg har muntligen meddelat mig, 
att han i muskulatur påvisat ett antal andra enzym med liknande verkan men med 
andra substrat och troligt är väl att desamma även finnas i huden. Däröver har 
jag dock icke gjort några undersökningar. 
Vätejonkoncentrationen i färgvätskan var under försöket 10 s — 1O -0 . 
