46 
Gösta Häggqvist 
vilka cellerna förbliva vid liv, eller på den sura sidan därom, stiger den upptagna 
färgmängden nästan proportionellt med värdet på ». Kurvan närmar sig åt det 
sura hållet asymtotiskt till linjen 14 — 14. Då n kommer upp till värden på 10 och 
däröver, kommer värdet på Tc i ekvationen att allt mer göra sig gällande, så att 
kurvan i fortsättningen närmar sig linjen log x = log f — 3 asymtotiskt d. v. s. ök- 
ningarna i färgupptagningen äro här minimala vid stigande »-värden. Läget av 
kurvans krökning kommer att bli beroende av storleken på dissociationskonstanten 
och förskjutes vid ökning resp. minskning av dess exponent (e) uppåt resp. nedåt 
utefter linjen 1 — 1. Kurvans högra skänkel närmar sig därvid alltid asymtotiskt 
till linjen log x = \og f — e. 
Man kan således med kännedom om vissa ovan angivna konstanter beräkna 
adels mänvden i det givna fallet upptagen färg, dels också vilka förändringar denn 
mängd undergår vid ändringar av betingelserna. Den i cellen inträngda färgen re- 
duceras sedan till leucometylenblått genom det i cellen förekommande enzymet suc- 
cinodehydrogenas och möjligen andra detta närstående enzym. 
Översikt. 
Jag har i det föregående sökt visa vilka processer, som avspela sig vid vital- 
färgning av epidermis. Det är av det sagda tydligt, att diffusionen av färgämnet 
(färgbasen) spelar en stor roll vid dess inträngande i denna vävnad. Diffusionen är, 
som bekant, en långsamt försiggående process, och tiden ökas med färgens utspädning. 
Det är därför vid de utspädda färger, som användas till vital metylenblåfärgning 
icke underligt, om färgen icke alltid hunnit utbreda sig jämnt över hela vävnaden 
och därför icke heller underligt, om vi efter fixering av färgen och vävnaden, finna 
den förra anhopad på vissa begränsade områden. Dessa områden, i vissa fall 
kallade LANGERHANs’ska celler, behöva icke vara begränsade till vissa epitelceller 
utan kunna gripa över på närgränsande och på detta sätt kunna de egendomliga 
konstprodukter, som skildrats i kap. 1 och som väckt så många forskares intresse, 
uppkomma. 
