45 
att hängena, särskildt genom de mindre ocli glatta eller 
obetydligt småludna kapslarne med oftast långa stift, peka 
åt S. nigricans. Detta gäller, så vidt jag kunnat finna, 
om de flesta svenska formerna af denna hybrid. 
Af de insamlade formerna vill jag här endast i 
korthet omnämna ett par till belysande af det skiftande 
utseende, denna hybrid kan antaga. En vid Dejefors 
insamlad form har tätt gråludna, tämligen tjocka och 
knöliga kvistar som fullkomligt likna dem hos typisk S. 
cinerea. Bladen påminna likaledes om denna art i an- 
seende till form och beklädnad, men äro i kanten mera 
regelbundet och tydligt sågade, hvarjemte de äro tun- 
nare, så att de vid pressning något svartna, dock blott 
helt svagt. Hängena deremot äro alldeles främmande 
för S. cinerea: de äro långt skaf tade med ända till 4 
å 5 väl utbildade småblad (möjligen har denna rikedom 
af småblad framkallats deraf, att ex. i fråga växte 
å ett starkt beskuggadt ställe), små glatta kapslar med 
långt stift och röja alltså omisskänlig förvandskap med 
S. nigricans. En annan form, från Transtrand i Dalby, 
har årsskotten tätt gråludna, fjolårsskotten deremot glatta, 
bladen af samma utseende som hos föregående, men tätare 
gråludna samt fastare, ej svartnande; hängena äro nä- 
stan oskaftade med småludna kapslar och med tydliga, 
ehuru ej långa stift. En tredje form, från Ransäter, 
har kvistar såsom hos den sistnämnda, bladen jemfö- 
relsevis obetydligt småludna (de äldre nästan glatta), nå- 
got svartnande, hängena nästan oskaftade, stora och 
tätblommiga med svagt håriga, grönaktiga kapslar och 
långa stift ; med bortseende från kapslarnas ljust grå- 
gröna färg och de långa stiften likna hängena högst an- 
senligt dem hos S. cinerea. — Wimmers beskrifning i 
Sal. Eur. sid. 224 passar i flera afseenden ej rätt väl in 
på våra svenska former; af de 3 former, han derstädes 
upptager, är Y nitida af Hrr M. & B. Floderus funnen 
vid Sigtuna, deremot känner jag icke, att några former, 
