48 
sakligen genom de tydliga stiplerna och bladens form — 
dock med undantag af spetsen, som är rak, ej tillbaka- 
böjd — under det S. nigricans^ närvaro röjer sig uti de 
tunna, något svartnande, glatta bladen, de skaftade hän- 
gena och de glatta kapslarne med tydliga stift. I Upsala 
Bot. Museums samlingar har jag sett en hithörande form 
från Schweiz, som deremot ger intryck af att vara fullt 
intermediär; den utmärker sig genom bl. a. gröna, ej 
svartnande, undertill håriga blad med tydliga stipler, 
kortskaftade, småbladiga hängen med småludna kapslar 
och helt korta stift. 
16. Salix caprea L. X pliylieifolia (L.) Sm. 
Af denna utmärkt vackra och intressanta hybrid 
påträffade jag i Juni 1890 vid Uggenäs i Dalby några 
omkring 2 meter höga, samstående $-buskar. Lokalen 
utgjordes af en tämligen sank buskmark, som hyste en 
rik 5’a/ia;vegetation ; bl. a. växte der S. glaucci^ S. phy- 
licifolia^ S. cinerea X phglicifoUa^ S. aurita X depressa 
m. fl. Om denna forms hybrida ursprung kan intet tvif- 
vel råda : såväl S. caprea som S. phylicifolia ingå i den- 
samma med fullt klara och tydliga karakterer. Och att 
den uppstått endemiskt på platsen är likaledes utom allt 
tvifvel, eftersom någon odlad S. laurina, från hvilken 
den skulle kunnat leda sitt upphof, med säkerhet ej fin- 
nes på många mils afstånd ; odling af träd och prydnads- 
buskar förekommer öfverhufvud alls icke här i den nord- 
ligaste delen af landskapet. De för hybriden mest ut- 
märkande karaktererna är o följande. Växesättet påmin- 
ner rätt mycket om en S. caprea. Årsskotten äro ytterst 
obetydligt finludna, äldre kvistar fullkomligt glatta med 
gulbrun eller gulgrön bark, något grofva och knöliga i 
följd af de stora bladärren. Bladen äro till formen ovalt 
omvändt äggrunda eller — särskildt yngre, ännu ej fullt 
utväxta — ovalt lancettlika med oftast kort och rak 
