54 
de enda i literatiiren föreliggande uppgifterna om denna 
hybrid. I Fockes citerade arbete är den upptagen, livar- 
vid den enda fyndort, som namnes, är “bei St. Peters- 
burg nach Schmalhausen“ . 
19. Salix idgrieaiis Sm. X pkylicifolia (L.) Sm. 
Att särskilja hybrider mellan tvenne så på en gång- 
närstående och varianta arter som S. nigricans och S. 
plnjlicifolia från stamarterna sjelfva, är tydligen förknip- 
padt med stora svårigheter. På grund af den öfverens- 
stämmelse, som råder mellan dessa begge arter, såväl 
habituelt som i anseende till blommans byggnad, torde 
det emellertid vara högst antagligt, att sådana flerestä- 
des förekomma, om också endast helt sparsamt. I Dalby 
har jag gjort flere fynd, som med all säkerhet äro att 
hänföra hit. Såsom ofvan blifvit nämndt (sid. 22), är 
>S. pkylicifolia inom detta område utmärkt genom lifligt 
gröna, släta och starkt glänsande, imdertill fullkomligt 
glatta, blekt blågröna blad. S. nigricans X pkylicifolia 
bibehåller de flesta af dessa egenskaper, naturligtvis med 
större eller mindre modifikationer. En vid Transtrand 
insamlad form påminner om S. pkylicifolia genom de un- 
dertill fullkomligt glatta, blekt blågröna bladen, hvilka 
dock äro helt tunna och, trots all omsorg, till någon del 
— likväl endast helt obetydligt — svartna vid press- 
ning och sålunda röja närvaron af S. nigricans; äfven de 
långt skaftade kapslarne synas vittna om slägtskap med 
sistnämnda art. För denna forms hybrida natur talar 
ytterligare den omständigheten, att vid båda tillfällen 
(^^/6 1887 och 1890) jag besökt lokalen för detta fynd, 
visade sig hängena abnormt utvecklade, nämligen helt 
små och med ett mycket stort antal felslagna kapslar. 
En annan, icke mindre intermediär form från Vestby 
utmärker sig genom fastare, starkt glänsande blad, hvilka 
licifoUahj\>v\åex\ nämligen S. caprea X pkylicifolia och S. cinerea X 
phylicifolia , som han funnit i Finland, hvardera uti endast ett ex. 
