55 
på undersidan vid loiipförstoriiig visa ,sinå glesa hår. 
Ytterligare eii form, stående dock något närmare intill 
aS. nigricans, har jag funnit vid Uggenäs. Gemensamma 
karakterer för alla 3 dessa former äro bl. a. bladens 
lancettlika — smalt ovala form med svagt sågad om- 
krets samt kvistarnas glatta, glänsande bark. 
Från Upland, Dalarne, Jemland och Vesterbotten 
har jag sett former af denna hybrid, hvilka inbördes 
företett högst betydande olikheter, något som ej är att 
undra på, då stamarterna, särskildt S. nigricans, kunna 
antaga en så mångskiftande gestalt. Den beskrifning, 
som WiMMEK lemnar i Sal. Eur. sid. 217 å S. nigricans 
X Weigeliana (Y. phylicifolia ~ S. Weigeliana hos Wim- 
mer), och hvilken är grundad på en odlad trädgårdsform, 
eger endast ringa tillämplighet på denna hybrid i all- 
mänhet. 
Förutom de nu nämnda arterna och hybriderna har 
jag funnit ett par ASuÄformer af egendomligt utseende, 
hvilka jag anser förtjenta af ett närmare omnämnande. 
Den ena är med all sannolikhet af hybrid natur, 
den andra troligen endast en monströs form af X repens j 
men såsom sådan af stort intresse. 
Salix dapliiioides Vill. X nigricans Sm. no v. hybr. 
På Klarelfvens östra strand söder om Värnäs, Ny 
socken, fann jag i Juni 1890 å en flack, delvis uppodlad 
mark S. daphnoides i stor ymnighet, såväl i form af 
större buskar som grofva träd. Glest inblandad växte 
S. nigricans. Bland dessa buskar förekom en SabYform, 
som enligt min åsigt är att uppfatta som hybrid mellan 
nyssnämnda båda arter. Den hade följande utseende. 
Omkring 2 meter hög buske med tämligen fina, vidje- 
lika kvistar. Barken å desamma brun- eller gröngul, 
glänsande glatt utan blåaktigt öfverdrag. Bladen visa 
