57 
noides och *S. nigricans måste pä grund af den betydliga 
tidsskillnad, som råder mellan dessa arters blomning, 
vara högst sällsynta. Om sådana icke desto mindre 
uppstå inom ifrågavarande område, kan detta vara gan- 
ska förklarligt. I följd af vårfloden, som naturligtvis 
vexlar till sin storlek under olika år, kan blomnings- 
tiden för vissa *Sa/mndivid försenas, hvarigenom kors- 
ning mellan eljes oliktidigt blommande arter möjliggö- 
res. Under sådana förhållanden är uppkomsten af en 
S. dapJinoides X nigricans mycket väl tänkbar. 
Salix repens L. f. iiioiistr. 
I Juli 1887 anträffade jag vid Mjönnäs i Ny soc- 
ken en högst afvikande och egendomlig form af 5. re- 
pens, hvilken väckte min uppmärksamhet såväl genom 
sitt ovanligt ståtliga och kraftiga utseende, som genom 
sitt säregna förekomstsätt. Den växte å en delvis upp- 
odlad strandäng, omkring 20 — 25 meter från Klarelf- 
vens yta, och bildade der tvenne i närheten af hvarandra 
stående, smärre snår om 10 och 15 meter resp. i om- 
krets. Troligen hade de först uppkomna buskarna af- 
skurits upprepade gånger vid slåttern och sedermera ge- 
nom rotskottbildning växt ut till sitt nuvarande betyd- 
liga omfång. Buskarna hade närmast utseende af S. re- 
pens f. fusca, men voro nästan ännu högväxtare och gröfre 
än hos denna form ; bladen mätte ända till 4 cm. i längd 
och 2 cm. i bredd. Hängen ($) funnos ännu kvarsit- 
tande, men i obetydligt antal, och då de föreföllo att 
vara abnormt utvecklade, kunde jag ej på dem grunda 
en säker bestämning af ex. i fråga. I Juni 1890 be- 
sökte jag ånyo platsen och återfann vid detta tillfälle 
samma form, som bar en massa hängen, hvilka dock all- 
mänt befunnos sakna förmåga att utbilda dugliga frön. 
Stammarna voro nederst bågformigt uppstigande, 
sedan upprätta, och hade en höjd, som vexlade mellan 
