III. 
Några anmärkningar med anledning af 
hybridföreteelserna. 
En återblick på de inom ifrågavarande område iakt- 
tagna ASa/i^rliybriderna torde här ej vara alldeles utan in- 
tresse. 
Såsom å sid. 8 framhållits, kan man uppdela de här 
förekommande arterna efter graden af frekvens uti trenne 
grupper. Ser man efter, huru hvardera af dessa förhål- 
ler sig med hänsyn till benägenheten att bilda hybrider, 
finner man följande. 
Af de allmänt och ymnigt uppträdande arter, som 
utgöra l:sta gruppen, bildar S. triandra inga hybrider, 
aS. daphnoides 1 (ell. sannolikt 2) och S. nigricans 4 
(sannol. 5). Att ,S. triandra^ trots sin ymnighet, ej visar 
minsta benägenhet att hybridisera, kan möjligen vid för- 
sta påseende förefalla egendomligt. Utan tvifvel beror 
detta derpå, att denna art, liksom S, imitandra, hvilken 
härvidlag förhåller sig på likartadt sätt, enligt Andeks- 
SON är af mycket gammalt ursprung och af ringa slägt- 
skap med såväl de här uppträdande som de europeiska 
arterna i allmänhet. Af de arter, med hvilka -S. triandra, 
såvidt man hittills känner, hybridiserar, finnas inom Klar- 
elfsområdet tre, nämligen *S. fragilis, S. vimmalis och >S. 
■') Andeksson, Några ord om arternas geografiska ocli genealogiska 
samband inom Pilslägtet, i Nya Elementarskolans Årsberättelse för läs- 
året 1870 — 71. Stockholm 1871. 
