61 
iiär alla sällsynta. Hybrider mellan arterna inom sjelfva 
gruppen saknas alldeles (om man nämligen bortser från 
den alldeles tillfälliga S. dapkn. X nigr.). 
Inom 2:dra gruppen bilda alla arterna med undantag 
af den från de öfriga isolerade S. imitandra hybrider. 
Hela antalet af denna grupps hybrider är ej mindre än 
18, af hvilka 6 uppstått mellan gruppens egna arter; 
bland dessa senare befinna sig flertalet af områdets van- 
ligare, såsom S. caprea X cinerea, S. cinerea X aurita 
och S. aurita X repens. 
Beträffande den 3:dje gruppen, hafva vi att härvid 
endast hålla oss till de tre nordliga arterna S. glaiica, 
S. Lappomim och S. phylicifoUa. Af dessa bildar S. 
Lappojium 1 och S. phylicifoUa 4 hybrider, inalles således 
endast 5 hybrider. Den på flere håll gjorda erfaren- 
heten, enligt hvilken hybrider isynnerhet uppstå på grän- 
serna af arternas utbredningsområden ^), är sålunda här 
väl icke upphäfd, men ej heller i egentlig grad fram- 
trädande. Måhända skall dock en förnyad undersök- 
ning af det nordligaste området (Dalby och det ännu 
oundersökta Norra Finnskoga) framvisa ytterligare flere 
hybrider; sä borde väl derstädes kunna anträffas t. ex. 
aS. Lappo?iums hybrider med S. caprea och S. cinerea^ 
S. glaucas med S, nigricans och S. phylicifoUa, hvilka 
alla i nordligare provinser höra till de mera allmänt 
förekommande hybriderna '). 
Häraf synes, att hybrider inom förevarande område 
öfverhufvud äro sällsyntast bland de allmännast före- 
kommande arterna, hvaremot de lättast och i öfvervä- 
gande antal uppstå mellan arter, som utmärka sig ge- 
nom sitt spridda eller enstaka växesätt. 
Vid granskning af de hybrider, som anträffats uti 
något större antal exemplar, framgår, att somliga hafva 
Ö Jfr Lundström, Studier öfver slägtet Salix. sid. 58. Densamme: 
Om Jenissej-strändernas Salixflora i Bot. Not. 1888, sid. 28. 
Jfr Floderus, Salixfioran i sydvestra Jämtlands fjälltrakter. 
