42 
vara högst sällsynta ; endast å tvenne former af S. de- 
pyessa, den ena insamlad vid Yitulfsberg utanför Upsala 
1883 af M. & B. Floderus, den andra vid Bjers, Wall 
socken å Gottland 1853 af O. Westöö, samt å en S. 
nigricans från Piteå, insamlad 1886 af A. Dahlberg, har 
jag funnit dylika missbildningar. 
Denna hybrid har jag för öfrigt sett i endast några 
få ex. från Östergötland, Upland och Dalarne; med täm- 
ligen stor sannolikhet kan det väl dock antagas, att 
densamma förekommer spridd mångenstädes i vårt land. 
Vid Lassby utanför Upsala har jag insamlat en fullt in- 
termediär form, som erinrar om S. depressa genom de 
lån*ga, småbladiga hängeskaften, de glesblommiga hän- 
gena med långt skaftade kapslar och om S. repens ge- 
nom växesätt och de undertill med glesa, tilltryckta hår 
försedda bladen. Af Hrr M. & B. Floderus har jag er- 
hållit flere i Upsalatrakten insamlade, utmärkt tydliga 
och vackra former af S. depressa X repens. 
13. Salix caprea L. X nigricans Sm. 
Denna hybrid är sannolikt i vårt land mindre säll- 
synt än man på grund af de hittills gjorda fynden haft 
anledning tro. Utom från Värmland har jag sett den 
från Upland, Dalarne oeh Vesterbotten, delvis i mycket 
tydliga former. I de flesta fall har den hemtat shia 
vegetativa karakterer öfvervägande från S. caprea^ un- 
der det att hängena merendels förhållit sig såsom hos 
S. nigricans, särskildt hvad stiftet angår. Wimmers be- 
skrifning i Sal. Eur. sid. 226 afser uppenbarligen en form 
af detta utseende. Jag har dock äfven iakttagit former 
af annat utseende, nämligen dels sådana, hos hvilka S. 
caprea varit representerad företrädesvis uti hängena och 
S. nigricans i bladen, dels sådana, der dessa organ sy- 
’) Jfr Lundström, Studier öfver slägtet Salix, sid. 13. 
