31 
3. Salix caprea L X ciiicrea L. 
De egentliga gråvidena S. cafrea, S. cinerea och 
S. aurita utgöra som bekant från morfologisk synpunkt 
en mycket naturlig grupp, och hybrider mellan dessa tre 
arter torde i naturen vara temligen vanliga företeelser^). 
Ingenstädes äro väl emellertid svårigheterna att skilja 
mellan hybrider och dessas stamarter så stora som här, 
då alla tre, isynnerhet S. cinerea och S. aurita^ såsom 
ofvan nämnts, variera i hög grad och visa öfvergångar 
till hvarandra. De här som hybrider upptagna formerna 
ega sådana karakterer, att de utan antagande af hybrid- 
natur synas mig omöjligen kunna med någon grad af 
säkerhet bestämmas. 
På flere ställen har jag funnit hybrider mellan S. 
caprea och S. cinerea. Sinsemellan visa dessa former 
habituelt rätt betydande olikheter. Vid Kvarntorp i N. 
ITllerud, Edebäck m. fl. ställen har jag insamlat dylika, 
hvilka öfverensstämma med beskrifningarne å S. Eeicliardtii 
(“ S. caprea X cinerea) i Anderssons Monogr. Sal. s. 78 
och S. caprea X cinerea i Wimmers Sal. Eur. s. 199 : bla- 
den äro ovala eller aflångt omvändt-äggrunda med största 
bredden vid eller strax ofvan midten, två gånger så 
långa som breda, undertill starkt gråludna, ofvan mörk- 
gröna, finludna; årsskotten och äfven, ehuru i mindre 
grad, fjolårsskotten gråludna. I andra fall åter, såsom 
hos ex. insamlade vid Norra Torp i Ny och Loffstrand 
i Ekshärad, blifva bladen stora och fasta, ofvan gröna, 
glatta och glänsande som hos S. caprea, men få S. cine- 
reaJs långsträckta form, alltså med en långt afsmalnande 
bladbas; årsskottens ludenhet hos dessa former är min- 
dre än hos de förstnämnde, — Som tyvärr inga hängen 
funnos utvecklade, kunna emellertid de gjorda bestäm- 
ningarne ej göra anspråk på att vara fullt säkra. 
Synnerligen vackra och tydliga former af denna 
9 Jfi- Andersson i Blytts Norges Flora, sid. 430. 
