28 
för stamarterna. Håller man på ett dylikt förfarings- 
sätt, skulle detta konsekvent kunna leda derhän, att en 
hybrid erhölle lika många auktorsnamn som antalet funna 
former af densamma. 
Då speciella beskrifningar å hybrida SalixiovmQT från 
vårt land, särskildt å sådana från dess södra och mellersta 
delar, hittills varit mycket sparsamma, har jag trott, 
att en om ock kortfattad öfversigt af de i Klarelfsom- 
rådet funna hybriderna här kunde vara på sin plats. 
Uti Upsala Bot. Museums rikhaltiga samlingar af Salices 
har jag haft tillfälle jemföra mina fynd från Värmland 
med likartade från andra trakter och häraf kunnat 
i flera fall draga slutsatser, hvilka jag hoppas lända 
mitt arbete till godo. 
1. Salix caprea L. X daplmoides Vill. 
Denna Skandinaviens hittillsvarande enda hybrid af 
S. daphnoides anträffade jag första gången vid Forshaga, 
Grafva socken, i Juni 1886. Fyndet utgjordes här af 
ett par samstående smärre träd, växande å en tämligen 
brant strand omedelbart invid elfven. Sedda på afstånd, 
egde dessa träd tydlig habitus af S. caprea. Flere in- 
divid, mest i buskform, har jag sedermera påträffat vid 
Dejefors i N. Ullerud samt vid Höje och Vestra Skym- 
näs i Råda. Vid Dejefors eger den möjligen en rela- 
tivt stor utbredning ; jag har der observerat den spridd 
å ömse sidor om elfven på inalles 6 lokaler (dock en- 
dast ett, högst två ex. på hvarje). 
På grund af de betydande olikheter från morfolo- 
gisk synpunkt, de ingående arterna förete sinsemellan, blir 
denna hybrid, som i regeln förhåller sig fullt interme- 
diär, mycket lätt att urskilja. Hvad först angår den 
egendomliga blåaktiga färg, som så ofta utmärker de 
yngre grenarnes bark hos S. daphnoides, så är denna 
karakter visserligen aldrig så kraftigt framträdande hos 
hybriden, men ofta nog är den dock fullt skönjbar; ej 
