20 
lig, utan man kan mycket väl skönja en gradvis försiggående 
stegring i utvecklingen. Vid Åstrand i sydligaste delen af 
Ny socken ungefär midt emot Novilla gård är S. depressa 
visserligen ganska ymnig å de dervarande buskbeväxta 
strandängarne, men icke på långt när så storväxt som 4 
ä 5 mil norrut i Dalby. — Varierar rätt mycket i an- 
seende till bladens form: från smalt lancettlika till bredt, 
nästan rundadt ovala; de smalbladiga formerna äro dock 
tämligen sparsamt förekommande. Någon gång finner 
man ex. med missbildade hängen, hos hvilka kapslarne 
blifvit cnbladiga, helt små och oregelbundet utböjda i 
olika riktningar. 
S. depressa hybridiserar med S. caprea, cinerea, aii- 
rita och repens. 
9. Salix repens L. 
Denna art har jag funnit utbredd genom hela om- 
rådet, men ingenstädes i mängd, tvärtom är den på stora 
sträckor ytterst sparsamt förekommande. De lokaler, på 
hvilka den vanligen uppträder, äro desamma som grå- 
videnas; på den lösa, fuktiga elfsanden synes den icke 
trifvas. Varierar ganska mycket beträffande växesätt, 
bladens form och storlek etc. Vanligen växer den som 
en låg buske med nedtryckt, krypande stam och små 
blad; dock har jag äfven på åtskilliga ställen iakttagit 
en storbladig f. fusca med nästan uppräta stammar och 
grenar. 
S. repens hybridiserar med S. caprea, cinerea, au- 
rita och depressa. 
10 — 11. Af Salix fragilis L. och Salix vimiiialis L. 
har jag sett endast ett fåtal individer, hvilka med all 
säkerhet voro planterade eller förvildade. Den nordli- 
