13 
fordom varit elfbotten. Jag uppmätte här d. 1887 
8 st. af de mest betydande, hvilka på en höjd af om- 
kring 0,5 meter ofvan marken höllo från 75 ända till 
137 centim. respektive i omkrets^). 
Längre söderut såsom i Ransäter, ITllerud och Grafva 
socknar, hvarest S. dcq^hnoides är mera sparsamt före- 
kommande än i Elfdalen, är buskformen förherskande ; 
dock anträffas här och hvar, såsom vid Deje, Forshaga 
m. fl. ställen, träd af betydande storlek. — Liksom före- 
gående varierar denna art högst obetydligt. En afvi- 
kande form, utmärkt genom breda, ovala, på undre si- 
dan småludna blad har jag antecknat från Fastnäs, Ny 
socken. 
En egendomlighet, som — i allmänhet föga upp- 
märksammad — mer och mindre tydligt framträder hos 
en del arter och som hos S. dapJmoides är synnerligen 
i ögonen fallande, består i bladfotens utveckling till ett 
kraftigt knoppskydd. Som bekant är S. daphnoides en 
af de tidigast blommande arterna och i samband härmed 
står, att hängeknopparne tidigt nå en mycket hög ut- 
bildning. Undersöker man på eftersommaren eller hö- 
sten ett årsskott, skall man finna, att de blad, i h vil- 
kas veck hängeknoppar blifvit anlagda, hafva bladfoten 
utomordentligt förstorad, starkt uppsvälld och utvidgad 
åt sidorna, så att den i förening med stiplerna till stor 
del omsluter den ansenliga knoppen. Som S. daphnoides 
förhåller sig härvidlag fullkomligt S. acutifolia. Utom 
hos dessa båda arter har jag iakttagit ett likartad t, ehuru 
ej så kraftigt utveckladt knappskydd hos S. viininalis^ 
S. La2)ponum^ S. lanata samt derjemte hos flere ut- 
ländska såsom S. grandifolia Ser., S. discolor Muhl., S. 
Sitchensis Sans., S. longifolia Host. m. fl. En på detta 
5 Ännu större omtalas från Norge; så omnämner Prof. Schubeler 
uti Norges V^extrige, l:ste Bind, sid. 563 ett träd, som på ej fullt 0,3 
meters höjd ofvan marken mätte 190 centimeter i omkrets. 
Jfr N. J. Andersson i Blytts Norges Flora, sid. 448, 
