81 
med undantag af den endast i nordliga delen W området 
allmännare S. depressa, alltför fåtaligt förekommande 
för att kunna spela någon egentlig roll ur växtfysiogno- 
misk synpunkt. I det efterföljande tages alltså hänsyn 
endast till dessa trenne arter. 
Tänker man sig en sådan svagt sluttande strand, 
livarom jag talat i inledningen, å livilken elfven årligen, 
företrädesvis vid de om vårarne i följd af snösmältnin- 
gen inträffade öfversvämningarne, nedlägger iiya lager 
af sand och från hvilken hon i följd af den erosion, som 
samtidigt eger rum å den motsatta tvärbranta, efter- 
hand långsamt aflägsnar sig, inses lätt, att den vegeta- 
tion, som småningom spirar upp å densamma, kommer 
att med tiden vexla utseende. De fuktväxter, som 
först infinna sig å det våta eller vatten dränkta bältet 
närmast elfvens yta, blifva slutligen genom de på och 
utanför hvarandra följande sandaflagringarne allt full- 
ständigare utestängda från elfvens vatten, och utom det, 
att terrängen sålunda ej längre kan erbjuda dem samma 
gynsamma lifsvilkor som förut, finna de sin tillvaro ho- 
tad af grannskapets vegetation, af hvars växter en och 
annan i den äfven genom löffall etc. förändrade sanden 
finner trefnad. Under antagande att den först å strand- 
bältet uppspirande vegetationen fått så säkert fäste, att 
den ej genast uttränges af senare kolonister, kommer 
den alltså att bli utsatt för flere successivt på h varandra 
följande angripare. I några fall lyckas den primära ve- 
getationen trots alla angrepp från angränsande forma- 
tioner att bibehålla sig, i andra, och detta är det van- 
ligaste, kan den deremot icke bestå, utan dukar under 
för att lemna plats för växter, hvilka i sin tur måste 
uthärda en liknande kamp för tillvaron. Det skulle vara 
en lika lätt som intressant studie att härvid följa ut- 
Ö Vid beteckningen af fuktighetsgraderna har jag följt samma 
tiogradiga skala (börjande med 1 = mycket torr och slutande med 10 
= vattendränkt), som R. Hult användt i sitt arbete “Blekinges Vegeta- 
tion" (Meddel. af Soc. F. Fl. Fennica, liafte 12, 1885). 
O m. Sa l ix V eg et a t io nen. 
6 
