94 
Af båda saknades yngre individ fullständigt. Åfven Alnus 
förekom, men den växte ej på långt när så hög och 
kraftig som i biandbeståndet; bladen hade ej sin vanliga 
storlek, grönskan var mindre liflig och hela dess utse- 
ende antydde, att den på denna lokal fann sig mindre 
väl. Der emot frodades tallen utmärkt. På det bredvid 
liggande området förekom ej ett enda exemplar af den- 
samma, men här var den helt allmän och att döma af 
de i mängd uppspirande unga tallbuskarne, torde den 
framdeles bli förherskande på platsen som ren tallskog. 
De 2 — 4 meter höga buskarne hade ett mycket kraftigt 
utseende och sköto i höjden med långa och grofva årsskott. 
Ett annat särdeles upplysande fall, då på Salix- 
vegetation följer tallskog, har jag antecknat d. 1887 
från Astrand, omkring 2 mil norr om nyssnämnda ställe. 
Denna lokal är intressant äfven ur annan synpunkt. Jag 
blef der för första gången i tillfälle att iakttaga, huru- 
som tallen förmår uttränga S. dapJmoides, hvilken eljes 
segerrikt består angrepp från de flesta trädformationer. 
Klarelfven beskrifver här en tämligen vid, nästan 
halfcirkelformig bugt (i diameter minst 1 kilometer), 
hvars spets befinner sig midt emot det på andra (vestra) 
stranden liggande stället Novilla. Den halfö, som här- 
igenom uppkommer, är till större delen jemförelsevis 
lågt belägen. Vesterut höjer den sig dock något och 
med sitt högsta parti stupar den rätt brant ned mot elf- 
ven; på det hela taget är dock sluttningen ej stark. 
På de närmast elfven befintliga, lägsta strandafsatserna 
finner man som vanligt dels rena, dels blandade forma- 
tioner af Salices och derbakom, på fortfarande lågt be- 
lägen mark alskog. 1 följd af föregående rödjning var 
denna här glesare än eljes är fallet på liknande lokaler. 
Träden voro omkr. 7 — 8 meter höga och marken under 
dem täcktes af en rik vegetation af följande utseende: 
rikliga: Ägrostis vidgaris, Hieraciiim umhellatiim, Lu- 
zida cam pestris, Air a ccespitosa^ Festuca duri- 
