96 
träffligt, i stor myckenhet. Björkplantor äro ej heller 
sällsynta och ett och annat björkträd omvexlar med tal- 
larne. Granar deremot äro, åtm. på solöppen mark, yt- 
terst sällsynta. 
Denna blandskog öfvergår till sist i nästan ren tall- 
skog; intränger man något djupare i blandskogens äldre 
regioner, finner man så godt som uteslutande tallar af 
10 — 15 meters höjd; der dessa stå glesare förekommer i 
underordnad mängd björk och högst obetydligt al och 
gran. Underväxten i den rena tallskogen, der denna 
kommit till stadga, utgöres af: 
rikliga: Cladonice^ Calhina; 
strödda: Polytrichum pllosum^ P. commuyie, P. unii- 
(jerum, P[ijp}mm splendens och H. Schreberi; 
spridda : Vaccinium idiginosum^ V. vitis idcea, Ägrostis 
cmiinay Antennaria dioica, Blepharozia citiaris^ 
Peltigera canina; 
enstaka: Solidago^ Bicranum scoparium. 
/Sa/i^cvegetationen i utkanten af denna blandskog 
nedåt elfven utgöres af glesa bestånd, i hvilka S. dapli- 
noides ingår till väsentlig del ; derjemte uppträda S. trP 
andra och S. nigricam. Af dessa har den förstnämnda 
trängt längst in i blandskogen ; S. nigricans upphör nä- 
stan samtidigt med det, att blandskogen vidtager och 
S. triandra håller sig uteslutande i vattnets närhet. Man 
finner emellertid lätt, att aS. daphnoides ingalunda ut- 
härdar lika bra bland tallarne som i sin vanliga omgif- 
ning bland Alnus och Salices. I sällskap med unga, ännu 
lågväxta tallbuskar har den sitt vanliga utseende, men 
kommer man in i en tätare dunge, bland mera högväxta 
tallar, visar det sig, att S. daphoides mycket starkt på- 
verkas af tallen, som genom sin mekaniska påträngning, 
beskuggning o. s. v. till sist fullständigt hämmar aS. 
daphnoides’ utveckling. Af en hel mängd gamla grofva 
dapJinoideshw^Vnr, som jag fann inneslutna i tallskogen, 
befunnos de allra flesta tvinande eller helt och hållet 
förtorkade i toppen; i en nära framtid, då tallskogen 
