100 
ningom uppstått genom de massor af elfsand, som der 
anhopats. 
Då jag den 1887 besökte ön, hade vegetationen 
å densamma följande allmänna utseende : 
På det yngsta, nordliga området växte jemte några 
mera sparsamt förekommande gräs, såsom Calamagrostis 
strida, Agrostis alha, Aira ccespitosa och Carex acuta en- 
dast Balices, nämligen unga buskar af S. triandra, Sr 
daphnoides och S. nigricans, af hvilka den förstnämnda 
var den ymnigaste. Vandrade man härifrån upp mot 
högre liggande delar, kom man först till biandbestånd af 
Salices och Älnus. Ä^a/ia^-buskarne voro der äldre och 
kraftigare och underväxten tätare och artrikare. Längre 
uppåt försvann *8. triandra, under det att alen blef allt 
allmännare. Marken, som dittills varit mycket fuktig, 
förändrades efter passerandet af en ny afsats, så att den 
i ytan blef torr och fast. Af Salices förekom der endast 
S. daphnoides i form af gamla, storväxta buskar. Jemte 
denna växte der al, björk (endast helt obetydligt) och 
tall; af den sistnämnde uppspirade en mängd buskar, 
hvaremot alen i denna hårda mark syntes helt och hållet 
sakna förmåga att gro. Längre inåt kunde man tydligt 
iakttaga, hurusom Ä. daphnoides hämmats i sin utveckling 
af tallen. Åtskilliga rätt ansenliga, nu halfförtorkade 
buskar syntes här och der mellan tallarne. Att tallen 
alltså här befann sig i framryckande, utträngande såväl 
Älnus som S. daphnoides, är uppenbart. Granen sakna- 
des på detta ställe helt och hållet. Underväxten ut- 
märktes af: 
rikliga: Calluna, Festuca ovina, Polgtrichum commune 
(lågväxt), P. urnigerum, Cladonice; 
strödda: Antennaria, Calamagrostis epigejos, ÄchilUea 
Millefolium (mest steril), Euphrasia officmalis. 
På sidan härom österut anträffades ofvanför en Salix- 
formation, sammansatt af de vanliga arterna, en alskogs- 
dunge. Denna låg dock ej å nivå med tallen utan nå- 
got lägre och dess mark egde en helt annan fuktighets- 
