104 
Sammanfattning. 
l:o) Vegetationen å de af Klarelfven nybildade strän- 
derna inledes af vissa Salices i förening med åtskilliga 
örtartade växter, af hvilka de mest regelbundet före- 
kommande äro Equiseium palustre^ E. fiuviatile, Agr ostis 
alhci^ Äira coespitosa, Calamagrosiis strida^ Carex acuta 
samt öfriga till gruppen Distigmaticce hörande allmänna 
arter, Eleocharis palustris, E. aclciilaris, Juncus alpinus, J. 
filifoyinis samt Baminculns Elammula jemte P reptans. 
2:o) På grund af olikheter i de lokala förhållanden, 
som betinga groningen^ fördela sig områdets förherskande 
Salices strax vid de nya markernas besittningstagande 
på ett bestämdt sätt. 
S. triandras frön gro endast i nyligen öfversväm- 
mad, våt eller vattendränkt, naken sand. 
S. nigricans’ frön gro nästan uteslutande på ställen, 
der sanden hunnit mer eller mindre fullständigt bindas 
af örtartade växter; dock kan man äfven understundom 
finna dess groddplantor i sällskap med S. triandras. 
S. daphnoides’ frön gro såväl i den nakna, vatten- 
dränkta sanden, som i den gräsbevuxna, mindre våta. 
De uppspirande groddplantorna komma i följd häraf 
att ordna sig så, att närmast vattenranden bildas ett 
smalare eller bredare bälte af S. triandra^ derbakom ett 
af S. nigricanSy medan S. daphnoides kan anträffas på 
båda lokalerna, mest dock tillsammans med S. triandra. 
3:o) Rena, oblandade formationer af S. triandra och 
S. daphnoides anträffas endast å unga stränder. 
I sällsynta fall kan en triandraiovmdiiioxi hålla sig 
fri från intrång. Vilkoren härför äro dels ett konstant 
läge invid vatten, dels en ursprungligen stor täthet hos 
bestånden, som försvårar eller förhindrar annan busk- 
vegetations tillträde. Der icke dessa båda omständig- 
heter samtidigt inträffa, förvandlas ^rmniraformationen 
till en biandformation. 
