3 
kyseliny tehdy, kdy jedná se nám o bližší charakterisování směsi jich, 
proto že krystalisací deriváty tyto jen velice těžce lze oddělili; chceme-li 
volné kyseliny dobyti z těchto sloučenin, nutno užiti k úplnému uvolnění 
jich láhodinného hydrolysování s kys. solnou dýmavou, a nelze se diviti, 
že jen nepatrný zlomek původního množství zpět dostaneme. 
Výhoda těchto sloučenin v tom spočívá, že pro poměrné neobyčejně 
těžkou rozpustnost ve vodě snadno lze soli tyto obdrželi. Zabýval jsem se 
sloiTČeninami těmito přes pul roku, ale nepodařilo se mi nikdy uspokojivým 
způsobem směs jich rozděliti. 
Podobné platí i o nitrotoliiolsulfosloučeninách aminokyselin, jen kry- 
stalisace jich o něco je lepší a nevylučují se syrup}^ v takovém množství 
jako předešlé. 
Poměrně nejsnáze lze soli mědnaté připraviti a je i ve stavu krysta- 
lickém dobýti, ale i tu staví se v cestu mnohé obtíže. Aminokyselinám 
přináleží vlastnost rozpouštěli čerstvé sražený hydroxyd mědnatý a tvořili 
mědnaté soli. 
Reakci mdno prováděti pokud možno za reakce mírně kyselé a nutno 
se vyvarovali přítomností kyselin, hlavně pak chlorovodíkové a octové; 
i přítomnost některých solí značně přípravě jích vadí, hlavně natrium- 
chloridu. Podařilo se mi tímto způsobem velmi dobře odděliti mnohé 
aminokyseliny, hlavně po rozložení esterů z jednotlivých frakcí desti- 
lačních obdržené. Ale i přímo v exsudátech po přípravě, kterou dále blíže 
popisuji, obdržel jsem výsledky uspokojivé. 
Fenylisokyanátv osvědčily se mi v mnohých případech, hlavně hvdan- 
toíny aminokyselin zvláště tam, kde šlo o bližší charakterisaci jednotlivých 
kyselin. Ze směsí jich ani touto methodou pěkných výsledků jsem ne- 
obdržel. 
Nafthylisokyanáty mají před předešlými sloučeninami tir přednost, 
že krystalicky se vylučují, což v předešlých jen zřídka kdy se stává, vět- 
šinou nutno převésti fenylisokyanáty v hydantoíny, jež většinou pěkné 
krystalují. Před naftalinosulfosloučeninami mají naftylisokyanáty tu 
přednost, že poměrné snadno vařením barytovou vodou lze aminokyseliny 
bez velkých ztrát opět uvolniti. 
Z ostatních sloučenin zkoumal jsem ještě soli stříbrnaté, u kterých 
jsem před mědnatými žádné přednosti neshledal (vyjímaje ovšem t. zv. 
hexonové zásady). Zbývá, ještě zmíniti se o qualitativním nálezu amino- 
kyselin titrací formolovou. H e n r i u e s^) a S o r e n s e n-) Methoda 
tato spočívá na vlastnosti aminokyselin, že tyto po přidáni neutrálního 
roztoku formolu pod vlivem jeho, tvoří methylenovou sloučeninu a jí 
možno pak množství karboxylových skupin titrimetricky určiti. Methoda 
spočívá zajisté na správném předpokladu, leč přece jen pro takovou směs. 
Uber quantitative Bestimmimg der Aminosáuren im Harne. Zeitsrb.r. f. 
physiolog. Ch. Bd. 6(3. 1909. 
-) Sórensen. Enzymstiidien. Biochem. Zeitschr. Bd. 7. 1908. 
VII 
