o 
tomnost anorganických solí, které jinak značný vliv na koagulaci bílkovin 
by míti mohly, a tím i ji v značném rozsahu měnily. 
Poohlížeje se v literatuře, nalezl jsem pouze jeden známý albumin 
v pšeničné mouce, který W e y 1 a B i s c h o f P) pokládali za globulin 
myosinu podobný a který teprve Osborne-Voorheesový m-) 
výzkumem mezi albuminy vřaděn byl. Tento odpovídal by asi prvému 
mému albuminu, aspoň dle koagulace při 56^ soudě; nazván jest leuko- 
sinem. 
Připravil jsem ze značného množství (15 kg) pšeničné mouky znač- 
nější množství obou albuminů a je po předcházejícím čištění podrobil 
elementární analyse ; 
Nalezeny tyto hodnoty: 
Albumin I. (leukosín Osbornův). 
0-5947 g látky poskytlo 1-161 g CO 2 = 53-25% C 
0-364 g H 2 Ó = 6-85% H 
N určené methodou Kjeldahlovou: 
0-4592 g látky skytlo 0-0773 g N = 16-8% N. 
Síra určována pro oxydaci natriumsuperoxydem jako barnatá sul 
sírové kyseliny methodou P r i n g s h e i m - M o r a k o w s k i: 
0-5101 g látky poskytlo 0-0479 g BaSOg = T29% S 
Dle analysy Osbornovy;^) 
53-01% C 6-83% H 16-93% N 1-30% S 
Albuminu II. nestačilo množství k provedení exaktní elementární 
analysy. Považuji ji za albumin dle jejího chování se viiči destillované 
vodě (úplné rozpustnosti jí). Odchylné chování proti animálním albuminům 
jeví tyto látky v tom, že nasycením chloridem sodnatým nebo magnesium- 
sulfátem se sráží. O leukosinu byla tato vlastnost již 0’BrienovP) 
známá a proto látky tyto ke globulínům počítány. 
Dle výzkumů Osborne-Campbellových®) nalézá se leu- 
kosín hlavně v embryu, kdež i 10% ho přítomno jest, kdežto v mouce 
množství leukosinu sotva 0-4% dosahuje. Vodou extrahovaný v klíčku 
sloučen bývá s mddeinovou kyselinou, v nukleát. 
9 Ber. d. deutsch. chem. Gesellsch. 13. 1880. 
-) Americ. Chemical. Journ. 15. 1893. 
T. Osborne and G. Voorhees. Amer. Chem. J. 15. 1893. Str. 392 — 471. 
-*) M. Ann. Bot. 9. Str. 171— 220, 543—548, 1895. 
9 J. Amer. Soc. 22. Str. 379—413, 1900. 
VII. 
