3 
Chování diniethylsnlfátu viiči a-aniinomonokarbonovýni kyselinám 
jest tedy analogickým onomu chování jodmethylu, při němž výtěžky nejsou 
tak uspokojivé a operace s jodinethylem mnohem obtížnější a nedají se 
tak lehce ovládati jako s dimetMdsulfátem. 
Vedle a-aminomonokarbonových kyselin alkylovány také kyseliny 
a-aminodikarbonové a to kyselina asparagová a glutaminová. Kyselina 
asparagová chová se obdobně jako při alkylaci methyljodidem a hydrátem 
draselnatým (Korner a Menozzi Gazz. chim. ital. 11, 2458 [1881]) od- 
štěpujíc aminoskupinu ve formě trimethylaminu, dále přebytečným 
dimethylsulfátem alkylovaného až na kvaternérní zásadu a kyselinu 
filmařovou. Výtěžky kyseliny fumarové jsou kvantitativní a lze chování 
kyseliny asparagové k diniethylsnlfátu s výhodou použit k přípravě 
kyseliny fumarové. 
Kyselina glutaminová chová se docela odlišně. Při použití G mo- 
lekul dimethylsulfátu na jednu molekulu kyseliny jest alkylována nejen 
aminoskupina až na kvaterní skupinu, nýbrž i oba vodíky skupin karbo- 
xylových jsou nahrazeny methylem za vzniku dimethylestheru V-tri- 
methylglutaminové kyseliny, který vzniká u výtěžku as 52% theorie. 
Zcela jiného rázu jest chování se diethylsulfátu k «-amimonokarbo- 
novým kyselinám. S glykokolem vzniká ještě as 15-5% triethylbetainu 
vedle as 12% soli ethylestheru A^-diethylaminooctové kyseliny, která 
sekundárně poskytuje zmýdclněním V-diethylaminooctovou kyselinu 
resp. její soli. 
Při alkylaci alaninu diethylsulfátem nebylo více konstatováno 
tvoření se triethylpropiobetainu, nýbrž jen ethylestheru A^-dicthylammo- 
propionové kyseliny. Vedle toho isolovány soli iV-diethyl- a AT^-monoethyl- 
aminopropionové kyseliny. S leucinem reaguje již dicthylsulfát docela 
nepatrně. Získáno bylo zpět 64% v reakci nevstoupivšího leucinu vedle 
nepatrného množství měcTnaté soli pravděpodobně kyseliny V-ethyl- 
aminoisobutyloctové. 
Experimentální část. 
K alkylaci využita byla vždy jen jedna alkylskupina odštěpená 
z dialkylsulfátu, ježto pracováno bylo v alkalickém vodném roztoku, 
většinou při normální teplotě. Při alkylování a-aminomonokarbonových 
kyselin bylo bráno na jednu molekulu aminokyseliny 4% molekul dialkyl- 
sulfátu a 4% molekul hydrátu draselnatého, k alkylaci a-aniinodikarbo- 
nových kyselin po 6 molekulách dialkylsulfátu a hydrátu draselnatého. 
Kyseliny rozpuštěny byly v baničce na 300 cni^ ve vypočteném 
množství hydrátu draselnatého (1 : 10) a za normální teploty přidáván 
v malých dávkách postupně dialkylsulfát. Obsahem baňky bylo inten- 
sivně mícháno, až veškerý dialkylsulfát zmizel; pak teprve přidán nový 
podíl. Při alkylaci dimethylsulfátem jest jeho exothermický rozklad 
IV. 
1* 
