1 
2 
pokusil se autor v předložené práci studovati vznik betainů z amino- 
kyselin působením dialkylsulfátů v alkalickém roztoku. Studován byl vedle 
dimethylsulfátu také vliv diethylsulfátu hlavně z toho důvodu, že chování 
se diethylsulfátu při alkylacích bylo doposud vůbec málo známo. 
Na praktický význam dimethylsulfátu, poprvé připraveného Dumas-em 
a Peligot-em v roce 1835, jako alkylačního činidla upozornil Ullmann 
a Wenner (B. deutsch. chem. Ges. 33, 2476 [1900]). Pracemi různých 
autorů bylo prokázáno, že může dimethylsulfát jako methylační činidlo 
jodmethyl nejen úplně nahradili, ježto reaguje rychleji a poskytuje větších 
výtěžků, ale že má před ním ještě tu výhodu, že dovoluje pracovat! v ná- 
dobách otevřených při vyšších teplotách, kdežto některé alkylace methyl- 
jodidem nutno provádět! bud v zatavených trubicích neb v autoklavech. 
Použito ho bylo k alkylacím tenolů F. Ullmannem a P. Wenner-em 
(B. deutsch. chem. Ges. 33, 2476 [1900]), alifatických i aromatických 
kyselin Dumas-em a Peligot-em (Ann. d. clům. et d. phys. 58, 32 [1835]),- 
A. Werner-em a VV. Seybold-em (B. deutsch. chem Ges. 37, 3658 [1904]), 
aromatických oxybenzoových kyselin H. Meyer-em (Monatsh. 25, 476 
[1904]), C. Graebe-m (Lieb. Ann. 340, 204 [1905]), aromatických sulfo- 
nových kyselin F. Ullmannem a P. Wenner-em (B. deutsch. chem. Ges. 
33, 2476 [1900]), kafrových kyselin (D. R. P. 189.840 a 196.152), amo- 
niaku Babo-em (J. prakt. Ch. [1], 72, 84 [1857]) a aromatických aminů 
P. Claesson-em a C. Lundvall-em (B. deutsch. chem. Ges. 13, 1699 [1880] 
a k přípravě kvaternerních solí pyridinů a různých chinolinů H. Decker-em 
(B. deutsch. chem. Ges. 38, 1144 [1905]). 
Diethylsulfát byl doposud k alkylacím velice málo použit. H. Decker 
(1. c.) konstatoval, že alkylace 8-nitrochinolinu diethylsulfátem jest mnohem 
méně energická než-li s dimethylsulfátem. Obtíže, které při přípravě 
diethylsulfátu vznikají (Claesson J. prakt. Ch. [2], 19, 245 [1879], Neff. 
Lieb. Ann. 309, 152 [1899], R. Weinland a K. Schmied B. deutsch. chem. 
Ges. 38, 2327 [1905]) poukazují také k tomu, že chování jeho u srovnání 
s působením dimethylsulfátu bude i při alkylaci odlišným. V předložené 
práci také, pokud se týče alkylace glykokolu, alaninu a leucinu, toto 
odlišné chování obou látek bylo potvrzeno. 
Dimethylsulfát reaguje v alkalickém prostředí velice energicky 
s aminomonokarbonovvmi kyselinami, nahražuje postuj)ně vodík amino- 
skupiny methylem a poskytuje k\'aternérní zásady — betainy. Jen u gly- 
kokolu podařilo se zjistiti tvoření se malého množství methylesthera 
trimethylbetainu, kde tedy dimethylsulfát alkyluje i karboxylovou 
skupinu. Vznikají-li snad tyto esthery i u jiných aminokyselin a zda ve 
větším množství, nedalo se zatím při voleném postupu práce zjistiti. 
VjHěžky betainů vzniklých jsou znamenité, průměrně nad 90% theore- 
ticky možného množství, a u všech zkoušených a-aminomonokarbonových 
kyselin skorém stejný. 
l\'. 
