14 
Z matečního louhu vylučují se skoro bílé lístky leucinu,^) jež chovají 
19-64:% Cu. 
Pak objevují se Cu-soli leucinu smísené s tmavě modře do fíalova 
zbarvenými krystaly valinu a alanínu. 
Lze je frakcíono vanou krystalisací oddělili. Alanin obsahuje 26-50% 
Cu bezvodý, častěji obsahuje molekulu krystalické vody, obsahuje pak 
25-25% Cu. 
Mědnatá sůl valinu je dosti těžce ve vodě i'ozpustná, jednou roz- 
puštěná a krystalická těžce rozpouští se ve vodě i v alkoholu. 
Poměrně lehce rozpustná je mědnatá sůl glykokolu, krystaluje 
4' modrých, nepříliš sytě zbarvených lístkách. Obsahuje 30-04% Cu. 
Fenylalanin touto methodou mědnatých solí nelze obdržeti. Proto 
lépe před sražením hydroxydem mědnatým roztok aminokyselin extra- 
hovat! methylalkoholem. Po odpaření jeho a rozpuštění zbytku ve vodě 
nejlépe zaváděním chlorovodíku jej jako chlorhydrát vyloučiti. 
Některé mědnaté soli lze téměř v plném množství methodou touto 
obdržeti. Dostal jsem 20-65% leucinu, odpovídající 10-4% volné kyselin}’ 
methodou esterovou nalezené množství je 10-5%. 
Jako hydrochloráty určovati nejlépe glutaminovou a diaminotri- 
oxydodekanovou; jako pikráty s výhodou lze určovat lysin, jako stříbrnaté 
soli: arginin a Idstidin. 
Nejlépe zachovati tento postup: 
Rozdéliti hydrolysát na 5 dílů, z nichž jeden uschován na krystalisací 
volných aminokyselin a pak hydrochlorátů, druhý na určení hexonových 
zásad a ostatní ku krystalisací frakcionované mědnatých solí. 
Lze i methodn tuto modifikovati upotřebením fenylisocyanatů a jich 
hydantoínu a konečně i /j-naftalinosulfoderivátů. 
Methoda mědnatých solí má tu velkou přednost před ostatními, že 
poměrně snadno, kdykoliv toho potřeba káže, beze ztráty substance můžeme 
aminokyseliny uvolniti a případně vhodnějšími sloučeninami je určití. 
Další předností jejich jest poměrně rychlé orientování se o obsahu 
mědi v nich, případně i dusíka a dle toho možno snadno je určití. Poměrně 
těžká rozpustnost těchto sloučenin zvláště ve zřed. alkoholu zaručuje pak 
i výsledky přibližně quantitativně uspokojující. Možno jí užiti i tehdy, 
kdy nelze z jiné příčiny užiti v biochemických prácích methody esterové. 
Nevýhoda její jest, že v tekutinách, kde nalézají se spolu polypeptidy, 
i tyto tvoří mědnaté sole, jež pak značně práci komplilaijí. Na štěstí jsou 
tyto sloučeniny mědnaté pravidlem mnohem lépe rozpustný, než mědnaté 
soli aminokyselin. 
Vadí-li příliš práci, možno je fosforowolframovou kyselinou za kyselé 
reakce odstraniti, ale nutno podotknout!, že jimi i nepatrné množství 
aminokyselin zároveň strženo bývá. 
1) Skroup, Monatshefte fiii- Chemie XXVI, XXVIII; XXIX. 
\II. 
