38 
‘ i Líí iVyloučiti dlužno: 1. Nukleoalbumíny, poněvadž tyto varem jen čá- 
stečně se srážejí, částečně zůstávají v roztoku; 2. sekundární hydrolytické 
processy, jimiž tyto ze srazitelných varem bílkovin povstati mohly; 
3. k vůli identifikaci musí být ammonsulfátem vysoleny a z rozpuštěné 
sraženiny biuretová reakce teprve zastavena, poněvadž i jiné látky moče: 
urobilin, histidinové deriváty reakci tuto dávají, pročež také sraženina 
ammon-sulfátem předem musí býti pročištěna. 
Biuretové reakce lze též dle methody kolorimetrické Maixnerovy 
srovnávati a tak na množstvi látek je dávajících usuzovati. 
Nález albumos v moči úzce souvisí s nálezem jich v krvi. V krvi 
nepodařilo se dosud značnější množství jich dokázati, aspoň ne při nor- 
málnim trávení a právě dle toho usuzujeme, že bílkoviny strávené ve střevě 
se zase z rozkladných produktů bílkovin albumos, peptonů a hlavně amino- 
kyselin skládají v bílkoviny specifické pro ono zvíře. 
B o r c h a r d t o v i,*^) který sledoval osudy specifické albumosy 
hemielastinu, podařilo se jej nalézti v krvi i v moči. Jedná se zde o různo- 
rodou albumosu, kterou tělo zvířecí dobře zužitkovati nedovede. 
Že tyto rozkladné produkty ve stěně střevní se rozkládají, o tom 
svědčí práce Freund-Popperov y.'^) Po injekci roztoku Witteova 
peptonu, zůstává tohoto, jsou-li ledviny podvázány, v krvi po 5 minutách 
jen polovina. Po uzavření střevních cév tento zbytek zůstává v krvi. 
Při otevřených cévách střevních zmenšuje se množství její až na 20% 
injikovaného množství, kdež část se dále destrnuje, druhá pak přechází 
po passáži stěnou střevní v substanci jinou, jež koagulace je schopna. 
U horečnatých nemocí nalezl jsem deuteroalbumosy vždy u pneu- 
monie a sice počaly se objevovat! krátce před krison a postupně s roz- 
pouštěním pneumonického infiltrátu dostupoval}^ svého vrcholu. U ostatních 
febrilních choi'ob nebylo vystupování jich tak konstantní. Nejčastěji 
a to llkráte (z 15 případů) sepse, Skráte (z 10 případů) appendicitidy, 
•Skráte (z 5 případů) peritonitidy, 8 krátě (z 20 připadli) t\du břišního. 
Zmínky zasluhuje vyskytování se albumosurie u tuberkulosních bez 
albuminurie, jež vystupuje zvlášť po malé tělesní námaze. Pozoroval jsem 
ji llkráte ze 20 případů. K určení sloužila mi methoda D i e t s c h y h o. 
500 ccni moče okyseleno KH2PO4 a dvojnásobné množství alkoholu 
přidáno. Pak na vodní lázni zahříváno (teplota lázně 85**) 6 hodin za zpá- 
tečního chlazení. Po odssátí sedimentu filtrát ve vakuu koncentrován na 
300 ccin. K vysolení použito na 100 ccm vždy 80 g ZnSO,, a 2 ccm 20% 
H2SO4 roztoku a necháno do druhého dne. Pak k vůli rozpuštění přeby- 
tečného síranu zinečnatého zahříváno ve vodní lázni a za horka odssáto. 
Sraženina 24 hodin v absolutním alkoholu suspendována (k vůli odstra- 
1) Borchardt. Pber das Vorkommen von Naliningsalbiimosen im Bhil und im 
Urin. Zeitschr. í. phy.siol. Chem. Ií)08. Bd. 57. 
-) Freimd-Popper: Uber das Schicksal von introvcnós einverleibtcn Eiwc B- 
ablaiiťprodiikten. Biochcm. Zeitschiift 1 !)(»!). Bd. 15. 
VI I. 
