5 
ního je v právo ovální, s hranou skoro až na hranice dorsální čtvrtiny 
posunutou, v levo má tvar hruškovitý, užším koncem směřujíc dorso- 
laterálně; celá tato plocha sotva znatelně konkávní je postavena šikměji, 
než v právo, hledíc dorsomediálně. Ventrální oblouk atlasu splývá s ob- 
vodem for. occip. magn. a to tak, že ovální jamka pro dens epistrophei 
je nepatrnou ^4 cm dlouhou štěrbinou, vyúsťující ventrálně mezi tuberc. 
ant. atlantis a pharyngeum, oddělena od velmi ostrého okraje for. occip. 
magn. Na obou stranách kolísá vzdálenost mezi příčným výběžkem atlasu 
a kostí týlní v mezích několika mm, v právo se téměř dotýká proč. styloid. 
Pravá polovice dorsálního oblouku atlasu je volna, zvedajíc se svým 
přihroceným koncem k okraji for. occip. m., levá je srostlá s tímto okrajem, 
čímž vzniká can. pro art. vertebralis; konce obon polovic k sobě nedosahu- 
jíce, jsou odděleny hlubokým zářezem. 
Jde tu o sníst klouby atlantooccipitálními, ventrálním obloukem až na 
fissura atlantooccipit., levou polovicí dorsálního oblouku atlasu. 
4. Celá lebka. 
For. occip. m. (39 X 30 mm) má tvar ventrálně válcovitý, dorsálně 
srdčitý, což je tím podmíněno, že na obou stranách silněji vynikají dovnitř 
drsné výběžky na massae lat. atlasu. Can. hypoglossi jsou jednotné. Proč. 
jugulares jsou vyvinuty jako distálně vynikající tupé hroty. (Obr. 3.) 
Obr. 3. 
Klouby atlantooccipitální jsou úplně zašlé; nad úpony lig. transv. 
atlantis je v levo nepatrný hrbol ek, v právo je okraj for. occ. m. pře- 
rušen značnějším výběžkem, jenž při pohledu s hora značně vyniká do 
lumen začátku kanálu páteřního; výběžek ten má tvar hrany dorsálně 
konvexní, proximálně pak táhne se na něm druhá jemná hrana, jež smě- 
řuje do kanálu n. hypoglossi a odděluje zde súženou štěrbinovitou část 
VIII. 
