13 
S obvodem velkého otvoru týlního je srostlý atlas; artic. atlaiito- 
occip. jsou zašlé, v právo jsou hranice mezi atlasem a kondylem stěží 
rozpoznatelný, v levo dá se na místě štěrbiny kloubní zjistiti hrana, nej- 
určitěji zevně vynikajíci. Mezi levou polovicí předního oblouku atlasu 
zbývá ovální fissura atlantooccipit., pravá polovice téhož je se spodní 
plochou kosti týlní úplně srostlá, a to tak, že ji ventrální okraj for. occ. 
magn. poněkud přesahuje. Pod ovální jamkou pro dens epistrophei vyniká 
na dolním okraji atlasu ploše konický výběžek, hluboce rozeklaný. Plochy 
kloubů atlantoepistrofeálních jsou značně velké (20 X 15 mm), obrysů 
nestejných, v celku konkávní. 
Na vnitřní straně massa lat. v právo táhne se v pokračování rýhy, 
značící místo srůstu ventrálního oblouku atlasu s os occipit., široká, stále 
více se prohlubující r 3 /ha šikmo k dorsálnímu okraji, zde v hlubokou jamku 
přecházejíc, jíž je místo ůponu lig. transv. atlantis rozděleno ve dva 
hrbolky; pod jednotným ůponem v levo je několik jamek. 
Proč. transversus atlasu je na obou stranách mohutný, proč. costa- 
rius štíhlý. 
Dorsální oblouk atlasu je neuzavřen; pravá jeho polovice je úplně 
srostlá s okrajem for. occ. m. a zároveň vehniita dovnitř; srůstem tím je 
podmíněn kanálek pi'o art. vertebr., jehož začátek nalézá se skoro přímo 
pod otvorem can. condyl. Tato část oblouku atlasu nedosahuje roviny 
střední, předcházejíc svým ostrým okrajem v plochém oblouku v ostrý 
okraj velkého otvoru týlního. Levá polovice zadního oblouku atlasu je 
značně plochá, široká (10 mm), volná, končíc zaostřeným okrajem v rovině 
střední; dorsálně od sulc. art. vertebr. vyzvědá se horní okraj, čímž právě 
oblouku na šířce přibude. 
Zevně od sutura occipitomast. zvedá se proč. paramastoid. ve formě 
podélného oblého válu, čímž prohloubena je značně široká incisura ma- 
stoidea. 
Occipitální obratel manifestuje se oboustrannými proč. paracondyloidei, 
vedle toho jde o srůst atlasu s kosti týlní klouby atlantooccipitálními a pravo- 
strannými polovicemi ventrálního i dorsálního oblouku atlasu, z nichž dor- 
sální nedosahuje čáry střední. 
11. Lebka muže. 
For. occ. m. (35 x 28 mm) má podélnou osu dorsálně poněkud v levo 
uchýlenou; dorsální jeho okraj je tlustý, v levo silněji vykrojen. Can. hypo- 
glossi jsou jednotné (obr. 11.). Cond. occip. dext. (19 X 10 mm) je ventrálně 
širší, dorsálně užší, zevně šikmo skloněn (při pohledu se spoda), podélná 
jeho osa je postavena skoro sagittálně, v témž směru je lehce konvexní; 
levostranný kondyl (15 x 12 mm) je skoro kruhovitý, medio ventrálně 
pak vybíhá v trojhranný cíp, jsa touto částí vysunut do for. occ. m. Od 
tohoto výběžku a od ventrálního konce druhostranného kondylu táhnou 
se směrem k rovině střední na ventrální okraj for. occip. m. nasedající 
VIII. 
