31 
jsou na něm po obou stranách zřejmé hrbolky. Can. hypoglossi jsou na 
obou stranách jednotné. Cond. occip. jsou značně protáhlé, dorsálně žlábko- 
vitě vyhnuté. 
As 5 mm od ventrálního okraje for. occ. m. nasedá na lionií plochu 
basioccipitale konický výběžek, dorsálně vystupující, ventrálně znenáhla 
se sklánějící; na otupeném hrotu je přihrocený kulatý terčík, takže celek 
působí dojmem hřibkovitého útvaru; na nožce nalézá se blíže base v právo 
a dorsálně jemná rýha. Poněvadž polohou svou odpovídá tento útvar 
začátku canalic. chordae, běží as o peričhordální ossifikací na podkladu 
chrupavčitém; u jednoho fetu zjistil jsem na tomto místě objemné zduření 
chorda dors. 
Nálezy na proximálních obratlech krčních. 
1 . Na atlasu je na obou stranách vyvinuta dorsální zpruha ve 
formě hákovitého, v ostrý hrot vybíhajícího processus, jenž odstupuje 
zevně od dorsální části massae lat. a směřuje k dorsálnímu oblouku, jehož 
nedosahuje; proč. costarius redukován rovněž na obou stranách ve vý- 
běžek tenký hrotnatý. 
2. Na atlasu je na obou stranách vyvinuta silná kostěná zpruha 
dorsální; proč. costarius dext. je neúplný, nedosahuje proč. transvers. 
3. Na atlasu je v levo tenká dorsální zpruha. 
4 . Na atlasu je silná zpruha dorsální kostěná v právo, naznačená 
výběžkem od massa lat. v levo. Dorsální oblouk zeje, levá jeho polovice 
je tenká, k střední čáře se ztenčuje a končí v její blízkosti tupě; pravá 
polovice je nepoměrně objemnější, měříc sagittálně 15 mm\ mediální 
konec je vytažen v hrot, jehož ventrální strana je delší dorsální. Na spodní 
straně této rozšířené části nalézá se ovální hladlcá ploška, artikulující 
s obloukem epistrofeu, jehož pravá polovice je též silněji vyvinuta, na 
jejím horním okraji pak nalézá se skutečný kondylus kloubní, tvaru ovál- 
ního, šikmo ve směru oblouku postavený. Mezi kloubními výběžky kloubů 
atlantoepistrofeálních na této straně ventrálního a dorsálního je for. 
intervertebrale. 
5 . Na jinak nápadně mohutném atlasu chybí oba proč. costarií. 
6. Epistropheus a třetí krční obratel jsou dohromady splynulé svými 
těly a oblouky. Hranice mezi těly jsou znatelný z řady otvorů cévních; 
dorsální oblouk epistrofeu je nápadně štíhlý, vybíhaje v ostrý jednotný 
hrot, uchýlený v právo. Dorsální oblouk 3. krčního obratle je naopak 
značně vysoký a mohutný, mezi oběma jeho polovicemi je uprostřed na 
drsné jamkami opatřené části spodní znatelná rozhraničující čára jako 
hrana, v levo vybočená; levý hrbolek je kratší pravého, mezi ně pak patrně 
vniká hrot epistrofeálního oblouku. Po výběžcích kloubních není téměř 
Vlil. 
