přítomnosti fenolftaleinu. Spotřebováno za chladu 7-1 aiř n louhu. 
Když pak roztok zahřát k varu, spotřebováno dále jeu 0.3 cnf '/n, n NaOH, 
tudíž celkem 7-icm^ NaOH. Theoretická spotřeba pro 0-0 í log 
kyseliny trioxyglutarové vyžaduje 7-9 c;;ř* ’/i louhu. Ježto rozdíl mezi 
spotřebou louhu při titraci za chladu a za horka jest jen nepatrný, nelze 
látku pokládati za lakton, nýbrž za kyselinu samu. Nález ten nasvědčuje 
opět kyselině xylotrioxyglutarové, jež laktouu netvoří. 
Při titraci vzniklý trioxyglutaran sodnatý převeden vodným chlo- 
ridem barnatým v sul barnatou, jež promyta a vysušena při 100®. Obsa- 
hovala 40-99% Ba, což souhlasí se složením trioxyglutaranu barnatého 
s I H.^0 (Cj Ba 0., . \ 0 žádá 41-2% Ba). 
Vlastnosti krvstaUické isorhodeosv. — Syrup isorhodcosy v}/krystal- 
loval po několikaměsíčním stání samovolně i zpracován na čistou isorho- 
d('osu tím, že natřen na pórovitý talíř a získané krystally vykryty 
roztíráním s alkoholem. 
Analysa elementárná provedena s 0-1708 g cukru i poskytla tato 
čísla: 
N alezeno 43-47 %, C 7 - 30 %, // 
Theorie pro bezvodou methylpeiitosu Q /%., ^>5 43-87 %C 7-38%//. 
K určení specifické otáčivosti krystallované isorhodeosy rozpuštěno 
O-.1708 g cukru v horké vodě a doplněno na objem 0 cnV. Polarisován 
v trubce 100 min za užití saceharimetru Fričova i nalezeno jako střed 
dobře souhlasících úhlu konstantní a = 8-71®, z čehož [ajp = + 31-50®. 
Ani s methylfenylhydrazinem ani s ý-bromfenylhydrazinem krystal- 
lická isorhodeosa nevylučuje nerozpustného hydrazonu. 
Benylosazon isorhodeosy. 10 g syrupu cukerného (dle houštky as 
40°4,ního) zahříváno s 8 g fenylhydrazinu a 5 g ledové kyseliny octové 
a přiměřeným množstvím vody as 1' ^ hodiny ve vroucí lázni cmdní. Získaný 
osazon spracován obvyklým způsobem, to jest vykrýván zředěným alko- 
holem a překrystallován z téhož rozpustidla. Po prvém přehlacení tál 
při 18G — 187® a po novém překrystallování opět při teplotě této. Pro 
kontrolu připravený rhamnofenylosazon tál po důkladném vyčistění 
(krystallisací z alkoholu) při téže teplotě 186 — 187®. 
K určení otáčivosti isorhodeofenylosazonu rozpuštěno 6-2 g látkv 
ve 4 enV pyridinu + 6 an^ absol. alkoholu. Získaný žlutý roztok pola- 
risován v trubce 160 mm za užití saceharimetu Fričova a elektrické 
lampy obloukové, jakožto zdroje světelného. Nalezené a bylo — 2-9®. 
Za zcela stejných poměrů otáčel rhamnofenylosazon + 3-25®. 
p-Bromj enylosa zon isorhodeosy . — K roztoku 6-57 g čistého, čerstvě 
připraveného ý-bromfenylhydrazinu ve 36 enV vody a 0-27 g ledové kyse- 
liny octové přidáno 6-5 g krystallické isorhodcosy. Čirý roztok ostac-en 
přes noc za obyčejné teploty, nevyloučil však hydrazonu, pročež 
zpracován na osazon tím, že přidáno ještě P15 g ý-bromfenylhydrazinu. 
IX. 
