3 
se mohutná vrstva zhuštěného mesenchymu, po jejích stranách ventrálne 
znenáhla se ztrácející; ve směru proximodístálním objeví se dorsálně od 
chordy párovítý základ kulovitý těla atlasu, proximálně mizící, distálněji 
pok po obou stranách chordy najdeme rovněž párovítý chrupavčitý základ 
těla epistrofeu, dohromady nesplynulé. 
Embryo 13-5 mm. 
Na příčných řezech lze v základu occipitálním ve směru proximo- 
distálním rozpoznati v hustě jaderné tkáni již prvé stopy chrupavčitých 
základů ve tvaru nepřesně ohraničitelných míst, kde jádra jsou řidčeji 
vedle sebe uložena; na každé straně má tento základ tvar podkovovitý, 
s ramenem vnitřním, objemnějším a ventrálně zduřeným, s ramenem 
vnějším štíhlejším, zároveň proximálněji uloženým; otvor mezi oběma 
rameny ventrálně otevřený tvoří hlubokou rýhu pro n. hypoglossus; proxi- 
málně je tento nerv uložen v zcela nepatrné vyhloubenině na mediální 
straně zevního ramena, dostávaje se při svém výstupu na zevní stranu 
ramena vnitřního. V hustém mesenchymu mezi oběma rameny jsou ka- 
nálky pro 3 kořeny n. hypoglossus; nejproximálnější kořen, zároveň nej- 
slabší, záhy splývá s kořenem středním v jeden silnější, provázený vénou 
a oddělený dosti značnou přepážkou od 3. kořene n. hypoglossus. Teprve 
blízko výstupu oba kořeny splynou v jeden kmen, a tím i brázda pro n. 
hypoglossus přestává býti přepažena; zmíněná véna ústí do v. jugularis int. 
Sledujeme-li oba základy occipitální, shledáme, že se distálně svými 
konvexními plochami v střední čáře stále více sobě blíží, ohraničujíce kra- 
niálně plochu troj brannou, kaudálně hlubokou rýhu, vyplněnou hustým 
mesenchymem, němž probíhá chorda dorsalis. Když ve střední čáře 
splynuly, tvoří oba základy ventrální část for. occip. magn. Při pohledu 
se spoda pak vidíme, že na spodní stranu zmíněného okraje nasedají dva 
příčně postavené ovály, spojené napříč hustým vazivem. Tato část zá- 
kladu occipitální ho představuje nám obloukovou massu occipitálního 
obratle; z laterálního ramena vychází dorsálně od kořenu n. hypoglossus 
vazivový příčný výběžek. Z massy obloukové occipitálního obratle vy- 
tvářejí se condyli occipitales, mezi jejichž ventrálními konci je rozepjata 
hypochordální zpruha; základy kondylů occipitálních jsou v daném 
stadiu hustým mesenchymem spojeny s obloukovými polovicemi atlasu 
(massae later.). 
Jak již uvedeno, odstupuje na místě přechodu vnitřního v zevní 
od tohoto výběžek příčný, těsně za n. hypoglossus; je značně mohutný 
a vsunut mezi v. jugularis int. s postranním systémem nervovým a prvý 
spinální nerv s art. vertebralis; je to základ proč. transversus occipitálního 
obratle, vykazujícího naprostou analogii s proč. transv. atlasu. 
Pokračuj eme-li po chorda dorsalis [ch] od hluboké rýhy střední mezi 
základy occipitálními distálně, objeví se po stranách dorsálně od chordy 
]* 
XI. 
