[■ 4 1 
v zhuštěném mesenchymu dvě nezřetelně ohraničená, poněkud bledší 
místa, nikde se k chordě nepřikládající, jež sluší považovat! za bilaterálně 
založené základy těla {Ca) atlasu 
(obr. 2.). Kaudálně od oválních 
chrupavčitých políček, přísluše- 
jících k occipitálnímu obratli, a 
je napříč spojující, jak zmíněno, 
hypochordální zpruhy {hó) ná- 
sleduje hypochordální zpruha 
atlasu {ha). Distálně od základu 
těla atlasu lze zjistiti daleko již 
určitěji vyvinutý základ pro tělo 
{Ce) epistrofeu, též bilaterální, 
nejdříve dorsálně do chordy, pak po jejích stranách uložený; tyto chrupav- 
čité základy máji na prťiřezu tvar ovální, súženým koncem zevně a dorsálně 
směřujíce; mezi konvexními, k sobě přivrácenými částmi je zaujmuta 
chorda, jež posléze dostává se od tohoto základu dorsálně, do základu 
meziobratlové ploténky mezi 2. a 3. obratlem. Jak patrno, je základ těla 
atlasu sotva naznačen, nesplynul se základem pro tělo epistrofeu, tělo 
occipitálního obratle nedá se v zhuštěném mesenchymu vůbec ještě ohra- 
ničit!. 
E)nbyyo 14 5 mm. 
Nález u tohoto embrya shoduje se v podstatě s předešlým (obr 3.)- 
patrný je rozdíl ve stáří chrupavčitého základu těla atlasu {Ca) a epistro- 
feu {Ce ) ; hypochordální 
zpruhy occipitálního o- 
bratle {ho) i atlasu {ha) 
jsou vyvinuty. Nad zá- 
kladem těla atlasu dají 
se v mesenchymu doká- 
zat! stopy základů těla 
obratle occipitálního, ur- 
čitě vyvinutého u em- 
brya dalšího. 
Embryo I5-S mm. 
Na kraniální ploše 
distální části chrupavky 
occipitální je hluboká 
rýha, vyplněná perichondriem, do něhož vstupuje chorda dors.; sklon této 
plochy kaudálně je strmý (obr. 4.). Mezi oběma rameny chrupavčitého základu 
occipitálního existující zářez je proměněn ventrálním splynutím ramen 
XI. 
