7 
vyhlouben, ventrální okraj jeho je pak se strany dorsální hluboce za- 
říznut; zářez tento je vyplněn tkaní s hustě uloženými jádry, jež po 
stranách souvisí se základem pro lig. transv. atlantis a přechází ve 
zhuštěné perichondrium na hrotu dens epistrophei (příští lig. apicis denťs). 
Distálněji mizí souvislost tohoto mesenchymu s chrupavkou basi- 
lární, i objeví se tu chorda dorsalis do uvedeného zářezu na této chru- 
pavce se zanořující. Něco níže objeví se ve zhuštěném mesenchymu chru- 
pavčitý základ jako bledší místo znatelný, což je tím podmíněno, že jsou 
zde buňky poněkud řidčeji uloženy; obraz ten odlišuje se podstatně od 
obrazu v chrupavce basilární, kdež jednotlivé buňky jsou již zřejmě 
opouzdřeny. V tomto chrupavčitém základu proximální části dens epistrophei 
je zaujmuta chorda dors., a to tak, že jím prostupuje šikmo proximo- 
distálně se strany ventrální na dorsální (obr. 9.) ; v samotném hrotu má 
chrupavka na příčných řezech tvar poloměsíčitý, se stran chordu hroty 
svými obemykající, takže na ploše ventráln’ je tu pro chordu hluboká 
rýha; dále dostane se chorda dors. do středu chrupavky, jež stane se užší; 
v témž niveau ukáží se dvě nová chrupavčitá centra, dorsálně uložená, 
takže na řezu vzniká tu obraz trojlístku; s dorsální stranou perichondria 
souvisí tu znenáhla mizící distální okraj lig. transvers. atl. Postranní chru- 
pavky, starší než chrupavka hrotu, nabývají distálně rychle na objemu, 
mezi ně pak zanořuje se chorda dors., opustivší proximální část hrotu 
epistrofeu; na hranicích této části a právě popsaného základu tělu atlasu 
nalézá se nepatrná vrstva hustších buněk, odpovídající snad zbytku hori- 
zontální ploténky primitivního atlasu (Weiss). Chorda dorsalis posu- 
nuje se stále dorsálněji, po stranách přechází tělo atlasu v chrupavky 
oblouků; na dorsální straně těla obratle prvého je ve střední čáře shuštěným 
perichondriem vyplněná rýha, v níž zračí se bilaterální založení těla atlasu. 
Při distálních hranicích těla atlasu tato rýha opět vymizí, odtud pak dá 
se směrem k chordě, kolem této a dále ventrálně sledovali vrstva hustších 
buněk, mezi tělem atlasu a epistrofeu. Jako tělem atlasu prostupuje 
chorda dorsalis i tělem epistrofeu směrem ventrodorsálním; tělo tohoto 
Obr. 8. 
Obr. 9. 
XI. 
