9 
Obr. 11. 
je V canalis hypoglossi s nervem pleteň venosní. Vysokou hranou je ca- 
nalis hypoglossi oddělen od for. lacenim post.; pouzdro kochleární souvisí 
s laterální částí occipitální chrupavky kraniálně chrupavčité, dorsálně 
perichondriem Laterodorsálně od canalis hypoglossi nalézá se na obou 
stranách can. condyloideus. 
Píd pohledu na spodní stranu chrupavčitého occipitale lze viděti, že 
ventrální ohraničení canalis hypoglossi tvoří zpruha chrupavčitá, jež late- 
rálně zaobleně zduřeným koncem přečnívá atlas, jsouc kraniálně zahnuta 
a dosahujíc zde chrupavčitého základu os petrosum; ^umtrálně je vyhlou- 
bena, tvoříc dorsální ohraničení for. lacerum post. Tato zpruha vyniká 
jako příčný výběžek occipitálního obratle 
z obloukových mass téhož, jež dávají 
vzniknouti kondylům occipitálním, jež , 
jsou, jak model ukazuje (obr. 11.), ještě 
nepatrně konvexní. Na spodní stranu 
ventrálního okraje for. occip. mágu. za- 
sahují od ventrálních částí kondylu vy- 
bíhající chrupavčité hrbolky, dohromady 
spojené hypochordálním pruhem vazivo- 
vým, parallelním s ventrálním obloukem 
atlasu, jemu odpovídajíc'm, než slabším. 
Na atlasu lze již rozpoznali veškeré 
součásti definitivního obratle: proč. co- 
starius je vazivový, proč. transversus chrupavčitý, volným koncem za- 
hnut proximálně ku konci příčné hrany occipitálního obratle; for. trans- 
versarium je vyvinuto. Dorsální oblouk atlasu nedosahuje zdaleka ještě 
střední roviny, jsa nad míchou široce otevřen. Massae lat., na své ku kon- 
dylům occipitálním přivrácené ploše zcela mělce vyldonbené, jsou s těmito 
spojeny silnou vrstvou perichondrálního vaziva; v levo lze postřehnout i 
na několika řezech řídké ^'azivo jako prvý počátek tvořícího se atlanto- 
occipitálního kloubu. Analogicky nalézá se i v krajině kloubu atlanto- 
epistrofeálního husté vazivo. 
Dens epistrophei zasahuje značně do dutiny lebeční, mezi ním a chru- 
pavčitou střední částí occiputu nalézá se řídké vazivo lamellosní, jež do- 
sahuje laterálně až k hustému perichondriu, spojujícímu kondyly occipitální 
s massae lat. atlasu a mizí znenáhla distálně mezi okrajem chrupavky 
týlní a ventrálním obloukem atlasu, jenž je s tělem epistrofeu spojen 
hustým vazivem mesenchymovým. 
Sleduj eme-li dens epistrophei na příčných řezech ve směru proximo- 
distálním, shledáme nejdříve dosti přesně ohraničenou zaobleně trojhrannou 
skupinu buněk hustě vedle sebe uložených, hrotem ventrálně směřující; 
po stranách pokračuje vazivo méně husté s buňkami uspořádanými v trans- 
versálních pruzích v perichondrium, vyplňující štěrbinu atlantooccipitál- 
uího kloubu (lig. transversiim ath). Ventrálně táhne se pruh hustých buněk 
XI 
