10 
do střední rýhy occipitální chrupavkj/ (lig. apicis dentis) a dva postrannf 
(ligg. alaria); pruh střední kryje s dorsální stran\^ chorda dors. Na řezech,, 
kde chorda je zasažena podedně a vniká do žlábku na ventrální straně 
dens epistrophei se nalézajícího, je týž tvořen tkání bledší, kde kolem 
jader lze při silnějším zvětšení dokázati jemné přepážky mezibuněčné; 
když chorda distálněji ^mikne do této mladounké chrupavky, jsou kolem 
ní buňky chrupavčité uspořádány koncentricky. Dorsálně od jednotného 
již základu hrotu dens epistrophei objeví se dvě nová centra chrupavčitá, 
dorsálně oblá, ventrálně přihrocená a z části zmíněný základ hrotu se 
stran odemykající; ze silné vrstvy perichondrální, jež kryje dorsální stranu 
uvedených center, pokračuje vazivo ve střední čáře mezi ně a odděluje je 
ventrálně od chrupavky, hrot dens epistrophei tvořící. Tyto proximálně za- 
oblené hrbolky distálně záhy v střední čáře splynou v chrupavku jednot- 
nou, histologicky a, jak u mladších embryí zjištěno, i vývojově starší, než 
je ona ve hrotu; že šlo o bilaterálně založené tělo atlasu, toho dokladem 
je dorsální mediální rýha na něm. Chorda dorsalis posunuje se od lebky 
stále dorsálněji. Obdobně objeví se na dorsální stranu atlasu nasedající 
hrbolky, jež též mají na své dorsální straně hustou vrstvu perichondria, 
jsou pak uprostřed odděleny od sebe rýhou, do níž pokračuje vazivo z peri- 
chondria. Když distálněji tato rýha přiblížením a splynutím uvedených 
hrbolkň, nejproximálnějších to oddílů těla epistrofeu, vymizí, jsou hranice 
mezi tělem atlasu a epistrofeu stále patrny dle toho, že v rýze se nalézající 
vazivo ve splynulé chrupavce ve tvaru zaobleně vřetenovitého políčka 
postupuje na řezech ventrálněji, blížíc se tak chordě, jež má průběh opačný; 
toto vazivo sluší považovat! za stopu intervertebrální ploténky. Těla zmí- 
něných dvou obratlů dají se rozeznati též dle toho, že chrupavka epistrofeu 
je starší než atlasn. 
Na epistrofeu jsou znatelný určitěji než na atlasu vyvinuté kloubní 
výběžky proximální, dorsální oblouk je zcela krátký; proč. costarius 
í transversarius krátké jsou již oba chrupavčité. 
Embryo 26 mm. 
Střední část chrupavky occipitální má šikmý směr, kaudální její 
okraj je uprostřed vykrojen, takže po stranách přečnívají vyvýšeníny, do- 
hromady vazivově spojené, jež laterálně pokračují v kondyly occipitální. 
Na zmíněné šikmé ploše je široká brázdička, proximálně v ní začíná ka- 
nálek pro chorda dors. Lehce konvexní povrch hrbolů týlních je kryt 
mohutnou perichondrální ^n■stvou vazivovou, do níž vyzařuje ligamentosní 
apparát dens epistrophei. Podobnou A^rstvou perichondrální jsou kryty 
i příslušné jamky na massae lat., než štěrbina kloubu atlantooccipitálního 
není ještě vyvinuta, jsouc pouze naznačena řídounkým vazivem. 
Na tom místě, kde chorda dors. se zanotuje do chrupavky occipitální, 
je s dorsální strany kryta zhnštěným vazivem, přecházejícím bez určitých 
XI. 
