13 
je chorda dorsalis z dens epistrophei do chrupavky occipitální vstupující 
(obr. 14.). Mezí ventrálně poněkud oploštělým hrotem dens cpi='trophei 
a okrajem for. occip. magn. je ve vazivu skulina, jež nedá se přesně určití 
jako kloub; mezi dens a arcus ant. atlasu je spojení řídkým vazivem. 
U jiného embrya, jehož velikost nebyla stanovena, ač dá se přibližně 
srovnat! s embryem 48 mm, je mezi dens epistrophei a for. occip. magn. 
zřejmý kloub, jehož pouzdro přímo přechází v řídké vazivo mezi dens 
a ventrálním obloukem atlasu. 
Embryo s ventrodorsálním pnhnéyem lebky 9 5 nim. 
Ventrální okraj for. occip. magnum je široký oblý, canalis hypoglossi je 
na obou stranách jednotný, squama occipitalis připojuje se k pars later. pod 
pravým úhlem; (obr. 15.) ventrálně při ústí ca- 
nalis hypoglossi je patrna hiana, analogická 
oné u embrya 20 mm. Condyli occipitales jsou 
ve směru ventrodorsálním mírně konvexní, 
s konkávními jamkami na massae later. spojené 
hustým perichondriem; obdobně je upraven 
kloub atlantoepistrofeální. Na atlasu je proč. 
costarius založen ještě vazivově jako na epi- 
strofeu a na ostatních krčních obratlech, proč. 
trans versus je chrupavčitý a značně přečnívá 
laterálně proč. costarius; for. transversarium 
je již uzavřeno. Je zajímavo, že spinální gan- 
glia 3. a 4. jsou široce na hranicích for. inter- 
vertebralia kolem odstupujícího oblouku 3. o- 
bratle dohromady splynulá. Dorsální oblouky 
atlasu a epistrofeu nedosahují střední čáry, druhý je mnohem mohut- 
nější a delší. Ventrální oblouk atlasu postrádá tuberc. ant., je obdán 
silnou vrstvou penchondria, jež souvisí s perichondriem ventrálního 
okraje for. occip. m. a těla atlasu. 
Na sagittálních řezech krčními obratli shledáváme, že mezi tělem 
epistrofeu a třetím obratlem je založena v celém rozsahu meziobratlová 
ploténka, tvořená hustým vazivem, jímž prochází chorda dorsalis jsouc 
tu nepatrně rozšířena; na hranicích meziobratlového vaziva a chrupavek 
těl obratlových jsou buňky chrupavkové upraveny rovnoběžně s povrchem 
meziobratlových plotének. Mezi corpus epistrophei a atlantis nacházíme 
též velmi určité hranice dané parallelním uspořádáním buněk chrupavko- 
vých a minimální vrstvičkou buněk vazivových, dosahující ventrálně 
do rýhy, vyhloubené zde mezi okraji obratlových těl a vyplněné vazivem, 
daleko mělčí rýha je dorsálně. Chorda dorsalis při svém prostupu těmito 
hranicemi není rozšířena, vydává pak do chrupavky těla atlasu výběžky. 
Proximální plocha těla atlasu je ve ventrodorsálním směru zaoblena, na 
Obr. 1.5. 
XI. 
