ze svých vyšetření dospěl k závěru, že intersegmentální hranice mezi 
os occipitale a krční částí páteře kolísají. Atlas nevzniká u všech indi- 
viduí z jednoho segmentu, nýbrž varíruje o jeden segment kaudálně, 
kranium má tendenci assimilovati jeden krční segment. 
V Bolkově případě nevykazovala páteř ničeho abnormálního 
(obratlů hrudních 12, bederních 5, křížových 5, kostrční 4). Je-li v každém 
případě 7. obratel skutečně krčním obratlem posledním, pak je dle Bolka 
jeho případ unikum; dosud nebyl popsán případ krčního žebra, jež by se 
svými poměry úplně shodovalo s poměry normálními I. žebra; jsouť 
tu pravidlem deformace mamibrium sterni, odchylný úpon I. žebra, krčni 
žebro je v různém stupni rudimentární. Poněvadž jc současně vyvinuto 
všech 12 párů žeber, bylo by dlužno usuzovali takto: v proximálni části 
thoraxu nastoupila regressivní variace až do stupně dokonalosti dosud 
neznámého, zároveň postihla distální část variace progressivni, jež vedla 
k úplnému zániku 12. žebra, s čímž byla spojena assimilace lumbálního 
obratle kostí křížovou a křížového kostrčí, při čemž zůstaly by poměry 
hrudníku naprosto normální, což není pravděpodobno. Dlužno tudíž 
připustit! možnost 6 krčních obratlů, k níž muže dojiti, je-li jeden obratel 
vyloučen aneb je-li prvý obratel za ontogenese do base lebeční assimilován. 
Prvá eventualita zahrnuje v sobě, že vymizel celý somit, což by vedlo 
k hlubokým anomaliim ve vývoji muskulatury i nervstva; z té příčiny 
rozhoduje se B o 1 k pro druhý výklad. Nemáme-li zřetele k definitivní 
formě atlasu, poučí nás vyšetření ostatních složek prvého segmentu, že 
je to v každém směru přechodní segment mezi páteří a hlavou; muskulatura 
jeho je zaujmuta do jazyka, r. ventralis jeho spinálního nervu pozbyl 
sensitivních vláken, r. dorsalis má téměř jen motorická vlákna, spinální 
ganglion někdy schází. Pouze derivát sklerotomu — atlas je resistentní, 
ač i ten není vymaněn z vlivu assimilačniho pochodu; u opic podléhá 
postupné redukci, již připomínají variace atlasu u člověka, kde art. verte- 
bralis je překlenuta zpruhami od massae later. k arcus post. aneb k proč. 
transv. jdoucími (variace regressivní). Variace progressivni zračí se pře- 
rušením arcus post. s redukcí dorsální muskulatmy, znak to, jímž se prvý 
cervikální segment ještě více blíží segmeirtům hypoglossálním. Dalším 
zjevem jsou konkrescence atlasu s basí lebeční. Tyto důvody přiměly 
Bolka k tomu, že dal padnouti větě: Kraniovertebrálni kloub je inter- 
segmentálně fixován. 
K o 1 1 m a n n popisuje případ kongenitální assimilace atlasu z edin- 
burské sbírky nej vyššího dosud známého stupně; chybí úplně horní polo- 
vice atlasu i condyli occipitales. Massae laterales atlasu jsou značně re- 
dukovány, processus transversi též. a to v nepatrné výběžky, téměř úplně 
splynulé s os occipitale, bez for. transversarium, naznačeného toliko jako 
jamka. Na redukovaném atlasu vymizel úplně sulcus art. vertebralis, 
jejíž průběh v daném případě zůstane ovšem neznám. Zadní oblouk atlasu 
bud vůbec nebyl embryonálně založen aneb je stopou jeho ztluštělý zadní 
XI. 
