vými prvoobratli, předpoklad to potud správný, že spočívá na všeobecné 
zkušenosti, že přespočetný obratel opětuje vlastnosti svého souseda. Hypo- 
thetické pojmutí manifestace occipitálního obratle je zmíněnými útvary 
doloženo; sem asi náleží i pojmutí canalis basilaris medianus = canalis 
chordae, snad i přepážka ve vnitřním otvoru canalis n. hypoglossi. Canalis 
chordae poukazuje k tomu, že se udržel embryonální útvar v okrsku těla 
hlavového prvoobratle, totiž chorda, ve formě, jevící embryonální poměry. 
Právě tak lze si vyložiti i přepážku v canalis n. hypoglossi jako ossifikovaný 
zbytek mesenchymu, oddělujícího poslední occipitáluí obratel od před- 
chozí! o. 
K o 1 1 m a n n líčí celý pochod následovně: okraj for. occipit. magn., 
cond. occipit. a oddíly kosti týlní bezprostředně laterálně od kondylů 
berou původ z occipitálního obratle; nespojí-li se tento poslední hlavový 
prvoobratcl dokonale s předešlým, dochází to k manifestaci různého stupně, 
t. j. embryonální obratel occipitáluí je více méně patrný vývojem zbytků 
oblouku předního a zadního, třetího Londylu, silně vyvinutými částmi 
postranními, ku kondylům occipitálním se družícími a odpovídajícími za- 
krnělým proč. transversi. 
K o 1 1 m a n n odporuje pojmutí Bolkově o posunování kranio- 
vertebrálních hranic, považuje assimilaci i manifestaci za znaky variability 
páteře. Iv o 1 1 m a n n udává, jak sluší rozlišiti assimilaci od manifestace. 
Při manifestaci jsou condyli occipitales vyvinuty a normálně utvářeny, 
vzavše původ z occipitálních obratlů; při assimilaci atlasu, zvláště je-li 
vysokého stupně, chybí condyli occipit., na kosti týlní je pouze fovea artic. 
inf. atlasu, odchylná od týlních kondylů; tento rozdíl ve formaci zmíněných 
ploch kloubních je dle K o 1 1 m a n n a hlavním kriteriem mezi mani- 
festací a assimilaci. V tom rozchází se K o 1 1 m a n n s B o 1 k e m, od 
kteréhož má k disposici praeparát s vyslovenou manifestací occipitálního 
obratle; souhlasí s Bolkem, že kraniovertebrální hranice kolísají 
kolem normy, vykazujíce určité varianty, než K o 1 1 m a n n nezachází 
tak daleko, aby v tom spatřoval tendenci k posunování kaudálnímu; dle 
Bolka nejde při manifestaci vždy o původní praecervikální obratel, 
nýbrž i atlas může manifestaci podmiňovati; naproti tomu reservuje 
K o 1 1 m a n n pojem manifestace pouze pro objevení se occipitálního 
obratle, aby bylo zabráněno zmatkům, k nimž by jistě došlo, neboť roz- 
lišení assimilace vysokého stupně od manifestace je obtížné. I při pojmutí 
K o 1 1 m a n n o v ě je možno akceptovati interpretaci Bolkovu, 
jak již byla uvedena: posunutí kraniálnější, fylogeneticky starší, vede 
k manifestaci occipitálního obratle, kdežto konečnou fasí posunutí kaudál- 
ního je úplná inkorporace atlasu. 
Nepřichází jenom assimilace až k inkorporaci atlasu vedoucí, nýbrž 
i opak — úplně Zachovalý atlas a nad to se objevivší obratel occipitáluí 
= manifestace, varianty to, jimiž se kraniovertebrální hranice posunou 
výše nebo níže. 
XI. 
