37 
Hrdlička sděluje případy abnormální artikulace a spojení atlasu 
s kostí týlní a rozvrhuje je v 6 skupin: 1. relativně nejčastější jsou případy 
pathologické, jako resultát zánětlivých pochodu, přicházejících u různých 
ras (na př. na lebce Pueblo Indiána), 2. žádná ankylosa, abnormni kloub 
mezi částí oblouku atlasu a occipitale, vytvořen za normálním kondylem, 
kosti jsou normální (vzácné — na deformované lebce peruvianského dítěte); 
3. kloubní spojení aneb splynutí mezi jedním aneb zřídka mezi oběma 
příčnými výběžky atlasu a proč. paracondyloidei aneb jinými výběžky 
kosti týlní; 4. abnormni časné splynutí dobře vyvinutého atlasu s kostí 
týlní (vzácné) ; 5. někdy přichází anomální splynutí více méně neúplného 
atlasu s kostí týlní, pravidlem pak je dorsální oblouk atlasu defektní; 
6. někdy jsou před for. occip. magn. jeden nebo dva výběžky splynulé 
s basí kosti týlní; jsou to snad zbytky ventrálního oblouku atlasu aneb 
proatlasu. Další vyšetření jsou dle Hrdličky žádoucí. 
I n h e 1 d e r popisuje na lebce dorostlého muže šupinový šev, ohra- 
ničující dorsálně for. occip. magn.; počíná v levo, probíhá jako zevní okraj 
levé neurapofysy s naznačeným příčným výběžkem, pak jako levý okraj 
trnového výběžku nazad, dosahuje v ostrém úhlu crista occipit. ext., obrací 
se v stejném úhlu v právo, tvoře tak trnovitý zub, na němž se nalézá zmí- 
něná crista, načež pod R úhlem se v právo ztrácí. Kd}/by dosahoval šev 
ten tak daleko v právo jako v levo, byla by tu překvapující podobnost 
s obratlovou neurapofysou, s výběžkem trnovým, naznačenými příčnými 
a dolními kloubními (v právo 6 mm od opisthion je valovitá podlouhle 
ovální kloubní ploška). Varieta tato dá se vyložiti jako zbytek po atlasu, 
zaujmutého do kosti týlní; poměrné vzácné os Kerkringi u člověka je 
dle všeho zbytek ,, proatlasu", jenž velmi záhy splývá se supraoccipitale. 
G 1 a e s ni e r-ova popisuje případ synostosy atlantooccipitální s ne- 
úplně zachovanými měkkými součástmi; při praeparaci se ukázalo, že je 
silně vyvinut mediální oddíl m. rectus capitis post. maj.; tato pars med. 
není jednoduše hypertrofickou, nýbrž zde jde o skutečně nově vytvořená 
vlákna svalová. Příčiny těchto synostos rozvrhuje na: 1. pathologické, 
a) tlakové (kongenitální, intrauterinní a akvirované, traumatické); 
b) zánětlivé; 2. morfologické: a) kaudální posunutí hranic lebečních, 
h) odeznívání někdejšího postupu vzniku kosti týlní, tudíž nahodilé va- 
riace. G 1 a e s m e r-ova oceňuje tyto jednotlivé příčiny a zařazuje svůj 
případ do kategorie druhé. Jak z poměrů svalových lze souditi, jde zde 
o vztah organofunkcionáhií, příroda přenáší funkci kloubu atlanto-occipi- 
tálního na atlanto-epistroíeální, což směřuje dle autora k tomu, aby vy- 
loučen byl vůbec kloub prvý a jeho funkce aby přenesena byla zejména 
na druhý a též na celou krční část páteře; dle toho propadá kloub allanto- 
occipitální nečinnosti i není vůbec potřebí, aby se přeměňoval atlas v epi- 
strofeus, čímž odmítá G 1 a e s m e r-ova thcorii B o 1 k o- v u. 
Z literatury budiž ještě stručně zmíněno o pracích,, jež dotýkají se 
canaliculus chordae. Perná uvádí různá udání autorů o poloze canalic. 
XI. 
