ročník XX 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 12. 
Příspěvky k poznání nižších hub. 
L Nová Chytridiacea. 
Napsal Dr. B. NĚMEC v Praze. 
Se 2 tabulkami a 6 obrazy v textu. 
Předloženo dne 18. února 1911. 
1. Sorolpidium Betae n. g. n. sp. 
Předešlého roku zabýval jsem se studiem řepních nematodů, vyšetřuje 
jmenovitě anatomické změny v kořenech cukrovky oběma druhy rodu 
Heterodera {Schachtii a yadicicola) způsobené. Při tom nalezl jsem v buňkách 
korových kořenů řepných cizopasnou Chytridiaceu, kterou musím považo- 
vati za organismus dosud neznámý. Popisuji jej však nikoli pouze k vůli 
novotě jeho, nýbrž proto, poněvadž se mi podařilo prozkoumati velkou část 
jeho vývojového cyklu i jeho cytologické poměry a poněvadž nový orga- 
nismus má také značnou zajímavost čistě systematickou. Cytologicky 
jsou vlastně z Chytridiaceí pouze druhy rodu Synchytrium podrobně 
prozkoumány, dále máme zprávy o cytologii druhu Olpidium Brassicae. 
Proto může cytologie Sorolpidia býti vítaným doplňkem našich známostí 
o Chytridiaceích. 
Organismus mnou v korových buňkách kořenů řepných nalezený ná- 
leží, jak se domnívám, k oněm kořenovým Chytridiaceím, k nimž patří 
rod Rhizomyxa Bor zim v r. 1884 popsaný. A. Fischer (1892, 
p. 67) míní, že tito cizopasníci jsou asi velmi rozšíření a bohatí formami 
a také že jich je větší počet rodů. Dle Fischera patří rod Rhizomyxa 
mezi Merolpidiaceae [Synchytriaceaé), jejichž vegetativní tělo zprvu je 
nahé, později však se obklopí blanou a ve větší počet malých sporangií 
se rozpadne. Tato sporangia tvoří tedy celou skupinu, sporangiosorus. 
Při klíčení vytvoří se v každém sporangiu jeden rejdivý výtrus nebo větší 
počet jich. Okolnost, že se jich vytvoří někdy větší počet, je velice důležitá, 
neboť dokazuje, že jde o výtrusnici, nikoli o jednoduchý výtrus. Vedle toho 
Rozpravy: Roč. XX. Tř. II. Č. 1‘2. 
XII. 
1 
