4 
kají sporangiosory. tjplně stejná struktura cytoplasmy a jader ve stadiu 
vegetativním (to se týká také velikosti jader) dovoluje závěr, že jde o týž 
organismus, zvláště když ještě uvážíme, že také poměr cízopasníka k hosti- 
telské buňce je týž. Jako ve všech jiných případech mikroorganismů nelze 
tento závěr přesně dokázat! bez čistých kultur a infekčních pokusů. 
Za první vývojová stadia možno považovat! jednojaderné, nahé 
kulovité buňky, které vykazují cytoplasmu s malými vakuolami (Tab. 1, 
obr. 1, 2) a obsahují kulovité nebo protáhlé jádro. Jádro obsahuje poměrně 
velký nukleolus, pod blanou jadernou lze pozorovat! sraženinu nezřetelně 
strukturovanou. Poněkud protáhlá jádra, která mají na svých pólech 
zhuštěnou hmotu (Tab. 1, obr. 2, hoření buňka), zajisté se připravují 
k dělení. Také se nalézají ve větších buňkách. Nejbližší stadium je dvoj- 
jaderné (tab. 1, obr. 6), cytoplasma chová menší vakuoly, takže možno 
ji označit! jako alveolární nebo 
jemně síťovitou. Následují stadia 
čtyřjaderná, osmijaderná atd. Při 
čtjňjaderných stadiích (tab. 2, 
obr. 29) lze ovšem spatřiti na 
jednom tenším řezu nejvýše je- 
nom tři jádra. Ve starších sta- 
diích (text. obr. 4), není již dobře 
možno počet jader přesně stano- 
vit!, neboť počet ten může býti 
značně veliký (tab. 1, obr. 3, 
4, 7). Mezitím nahá buňka změ- 
nila též tvar svůj. Je ovální, elip- 
soidní, amoeboidní nebo se tva- 
rem svým shoduje s tvarem ho- 
stitelské buňky (tab. 1, obr. 7), 
což jmenovitě tenkráte lze pozo- 
rovat!, když cizopasník vyplnil celou hostitelskou buňku, také může 
tvořiti jakýsi nástěnný povlak v hostitelské buňce (tab. 1, obr. 4). 
V celku amoeboidní tvary s tupými laloky jsou vzácné 
Zprvu lze se dosti dobře přesvědčit!, že se cizopasník nalézá ve vakuole, 
podobně, jako se to udává pro Plasmodiophora Brassicae. Ale již nej mladší 
stadia přiléhají k cytoplasmatíckému nástěnnému povlaku buňky hostitelské 
(tab. 1., obr. 2) a vyčnívají od něho do šťávy buněčné, na povrchu nahých 
parasitň nelze stanovití plasmatického povlaku vytvořeného buňkou hosti- 
telskou. Když však nahé tělo cízopasníka značně vzroste, může úplně 
vyplnili centrální vakuolu, takže se zdá, že přímo v cytoplasmě spočívá, 
nebo lze jenom na malé části jeho povrchu stanovití zbytek vakuoly 
(tab. 1., obr. 3). V tomto případu však není vyloučeno, že zdánlivý zbytek 
vakuoly povstal scvrknutím se cytoplasmy. Pokud je hostitelská buňka 
živá, nedotýká se cizopasník nikdy přímo buněčné její blány (tab. 1., obr. 4). 
■; ■■ w 
Obr. 2. Korová buňka s velkým \-egeta- 
tivním parasitem, který kolkolem k ná- 
stěnné plasmě buňky hostitelské přiléhá. 
XII. 
