ROČNÍK XX. 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 13. 
O účinku magnetického pole na Voltův effekt. 
Napsal 
Dr, B. Macků. 
{S obr. v textu.) 
(Předloženo dne 24. února 1911.) 
V XVIII. ročníku „Rozprav české akademie" (II. tř.) uveřejněna 
jako čís. 14. práce pana Dra. V. P o s e j p a 1 a: „O pravděpodobném 
účinku magnetického pole na Voltův effekt". Vzhledem k zajímavosti 
thematu snažil jsem se volbou dokonalejší methody získati bezpečnějších 
dat, došel jsem však k v}í'sledkům, jež pravděpodobnost zmíněného účinku 
nepotvrzují. 
Z method, jež jsem zkusil budiž popsána pouze ta, jež je methodě 
p. Posej pala nej bližší: 
Rozkladný kondensátor skládal se z desky železné (1 mm. silné; ostatní 
rozměry patrny jsou z výkresu, jenž je reprodukován v měřítku 1 : 4) 
pevně přišroubované železnými šrouby na kusu dřeva, spilované i se šrouby 
do roviny a pak osmirkované. Vespod přiletován k ní jeden drát pro připo- 
jení k obalu elektrometru a mimo to vsunut pod ni přehnutý, nahoře málo 
přečnívající plíšek zinkový (p). Horní deska zinková, 1 mm silná, osmirko- 
vaná, stužena byla ještě přiletovaným žebrem mosazným, na něž připev- 
něna byla isolovaně páka (od vzduchového kondensátoru Exnerova), 
jíž mohl býti kondensátor rozložen. Při složeném kondensátoru deska zin- 
ková nepřilehala na železnou, nýbrž dotýkala se pouze na ploše něko- 
lika mm^ podloženého plíšku zinkového p. Výška tohoto plíšku spilováním 
a výška ložiska páky podložením upraveny byly tak, že desky kondensátoru 
při složení byly asi o 0-5 mm od sebe. Deska zinková opatřena byla mimo 
to na horní straně přiletovaným a vodorovně zahnutým drátkem mědě- 
ným d, jenž při otevření kondensátoru dolehl na jiný měděný drátek D, 
vedoucí isolovaně ve vodivé trubici (papírové, vevnitř staniolem vjdepené) 
k jednomu kvadrantu Hallwachsova elektrometru. Doléhala tedy deska 
Rozprava; Roč. XX. Tt. II. Č. 13. 
XIII. 
1 
