7 
příčnými řezy ve 3 kusy rozříznut, jež svou spodní částí byly zastrčeny 
v písek. Poloviny čepele byly pak příčnými řezy, rovnoběžnými s postran- 
ními nervy, rozřezány v různě široké proužky, a také ty byly svými řeznými 
plochami ke střednímu nervu obrácenými v písek zastrčeny. 
Dne 14./11. 1907 jsou všecky kusy zdravé a zakořeněné. Kořeny 
povstávají výhradně tam, kde byly proříznuty postranní nervy prvního 
řádu anebo střední nerv. Kusy středního nervu nemají ještě prýtů ad- 
ventivních. Naproti tomu lze na všech kouscích čepele adventivní prýty 
již stanovití. Ty jsou normálně orientovány, sedí těsně nad řeznou plochou 
vždy nad proříznutým nervem. Obyčejně nalézá se větší počet adventivních . 
prýtů při sobě, a sice i na těch' proužcích, 
které jen 1 střední nerv obsahují a jenom 
asi 1 cm jsou široké. Zajímavé byly po- 
měry, které jevily kusy čepele, obsahující 
několik rovnoběžných nervů postranních. 
Při těch kusech, které pocházely z base 
celé čepele a byly tedy vlastně nej mladší, 
nebylo na nej mladších proříznutých ner- 
vech postranních ani kořenů, ani prýtů 
(obr. 2.). Teprve na spodu postranního 
nervu vzdáleného od base čepele 3- 6 cm 
bylo viděti adventivní prýt s četnými 
kořeny. Zakládají se tedy na starších 
částech čepele adventivní kořeny a prýty 
dříve než na částech mladších. Jinak je 
tomu na kusech čepele, které byly vyříz- 
nuty ze starších částí čepele. Zde se jevila 
ve většině případů taková polarita, že na 
postranních proříznutých nervech bližších 
basi původní čepele nejdříve se objevo- 
valy a nej bohatěji kořeny i adventivní 
prýty, takže se zde jevily obrácené po- 
měry jako na nejmladších částech čepele listové. V obrazech 3. a 4. lze 
tyto poměry docela dobře viděti. Polarita jeví se také v tom, že na 
některých kouscích vznikají adventivní prýty také v basiskopním rohu, 
kde nebyly proříznuty nervy postranní prvního stupně. Největší adventivní 
prýt pozorovaný dne 14./11. měl mesokotyl dlouhý lem a čepel 0 6 
dlouhou. 
Dne 8./1. 1908 byly všecky kusy opatřeny adventivními prýty, 
z nichž mnohé byly již dosti povyrostly. Kusy středního nervu nesly na 
své basi po jednom adventivním prýtu (obr. 1.), 7 až 9 mm dlouhém, 
jenž seděl na svrchní ploše čepele těsně nad plochou poranění. Pod ním 
na ploše poranění bylo viděti svazek adventivních kořenů. Kusy vyříznuté 
z nej mladších částí listové čepele nesly poměrně málo adventivních prýtů, 
Obr. 2. 
XIV. 
