8 
také nebylo možno stanovití v jejich rozdělení nějakou polaritu. Na jiných 
kusech, které obsahovaly větší počet postranních nervů, bylo viděti zřejmě 
na spodu basiskopních nervů větší počet adventivních prýtů a ty byly 
také větší než na basi postranních nervů od spodní čepele více vzdálených. 
Kusy, které chovají pouze jeden postranní nerv prvního řádu (obr. 1.), 
nesou několik prýtů 2 až 2 7 cm dlouhých. Dva takové proužky nesly 3, 
jiný 2, jiný 4, jiný 5 prýtů (obr. 5.). Je to nápadné ve srovnání s nepatrnou 
produktivitou středního nervu, který přece je mnohem masivnější. Ad- 
ventivní prýty sedí většinou na svrchní straně plochy listové, zřídka na 
kaliu, který vznikl na řezné ploše. Jsou normálně jednolisté, nalezl jsem 
Obr. 3. Obr. 4. 
jediný dvojlistý. Byly-li plochy poranění zastrčeny značně do písku, ob- 
jevilo se na adventivních prýtech jakési etiolement, které se zvláště jevilo 
ve velikém prodloužení mesokotylu. Vedle toho byla čepel silně háčkovité 
dolů zahnuta, analogicky jak to u četných rostlin pod zemí klíčících anebo 
vyrážejících nalézáme. 
Všecky adventivní prýty byly vegetativní, kterýžto zjev nechci 
dále prozatím rozbírat i. Již ve svém prvním sdělení jsem udal, že iso- 
lované čepele listové mohou několikráte po sobě adventivní prýty vytvá- 
řeti. Chtěl jsem nyní zvěděti, zdali snad adventivní prýty dříve dojdou 
do květu než rostliny klíční, zvláště kdyby vegetativní rozmnožování 
několikráte po sobě bylo opakováno. Rostlinám, které v květnu 1906 byly 
XIV. 
