10 
vedeným ve výšce basálního meristemu a dále pěstovány. Jiným rostlinám 
byly čepele odříznuty řezem vedeným asi 5 mm pod basálním meristemem, 
a tolikéž dále pěstovány. V polovině května 1907 měly tyto rostliny již 
mesokotyl 2 až 3 cm dlouhý, ony však pouze 5 až 8 mm dlouhý pahýl 
mesokotylu podobný. Většina čepelí listo\'ých byla souměrně zúžena 
v zóně, jež byla přímo po poranění přirostla. Čepele, kterým byl ponechán 
kousek mesokotylu, měly již v polovině května 1907 základ květenství. 
17./9. jsou květenství již zcela vzrostlá, kdežto ostatní čepele jeví při 
spodu středního žebra většinou nepravidelné duplikatury, tak ku př. jedna 
rostlina vytvořuje 3 křídlovité čepele vedle sebe (obr. 8.). Základu kvě- 
Obr. (i. 
tenství tyto rostliny ještě nejeví. Pro nedostatek místa nebyly tyto exemp- 
láře dále pěstovány. 
Budiž ještě k vůli srovnání uvedeno, že rostliny, které byly vysety 
4. dubna 1907, počátkem listopadu 1908 měly zcela mladé, nepatrné, neb 
nejvýše 4 cw vysoké základy květenství (6./11. 1908). Potřebovaly tedy 
18 měsíců než došly do květu. A právě na těchto rostlinách byla nápadným 
způsobem učiněna zkušenost, že adventivní prýty dříve přicházejí do 
květu, než stejně staré rostliny klíční, jež byly zasety asi v té době, kdy 
adventivní prýty byly zakládány. Některé z rostlin 4./4. 1907 zasetých 
byly totiž 4./11. 1907, jak později podrobně bude vylíčeno, příčnými 
zářezy pod basalním meristemem poraněny. Na mesokotylu vytvořily se 
pak adventivní prýty. V jednom případu zastavila původní čepel záhy po 
XIV. 
