11 
operaci svůj původní vzrůst a potom odumřela. Jeden z adventivních 
prýtů vzniklých na mesokotylu rostl potom velmi silně, a v polovici listo- 
padu 1908 měl již čepel 30 c;;? dlouhou a asi 11 c;« šisokou, na její basi 
bylo viděti základ květenství. Zde vidíme, že advent ivní prýt může asi 
v téže době dospěti do kvetu, jako normální individua přímo ze semen 
vyrostlá, jež byla součastně zaseta s mateřskou rosthnou, na které povstal 
adventivní prýt. 
Tyto zkušenosti tedy dokazují že adventivní rostliny dříve dospívají 
do květu než rostliny klíční. Ve srovnání s těmito mají výhodu, že samy 
nemusejí prodělávati část vývojové doby, kterou byla prodělala jejich 
mateřská rostlina. 
Poškozením basálního meristému prodlužuje se vývojová doba 
rostlin. Neboť u rostlin, které byly poraněny řezem vedeným 5 mm pod 
basálním meristémem, objevily se základy květenství 18 měs. po vysetí. 
Naproti tomu u rostlin, jejichž basální meristém přímo byl řezem za- 
stižen, ještě 22 měs. po poranění není viděti květenství. 
Přirozeně mají také zevní podmínky vzrůstu a výživy značný vliv 
na vývojovou dobu rostlin. Pěstoval jsem dvě rostliny, které byly vysety 
dne 11./9. 1906 od 15. /l. 1907 v ústavu as půl metru od okna na západ 
obráceného pod velkým zaskleným poklopem. V létě byly před příliš 
silnými paprsky slunečnými chráněny bílou clonou. Teprve v květnu 1908 
objevily se na rostlinách základy květenství, které se dobře vyvíjely 
a i semena produkovaly. Trvalo to tedy těmto rostlinám 20 měs. než 
došly do květu, což zajisté přičísti třeba poměrně slabému osvětlení a snad 
i seslabení transpirace, neboť jinak rostly tyto rostliny ve stejné půdě 
a ve stejně velikých květináčích, jako exempláře pěstované ve skleníku, 
které přicházely do květu o 2 až 3 měs. dříve. 
❖ ^ 
* 
Již G o e b e 1 vyslovil možnost, když odřízneme čepel nad ba- 
sálním meristemem, aniž jej poškodíme, že vzrůst snad ještě intensivněji 
by se mohl díti než za normálních podmínek. To mohu potvrditi. Neboť 
takto poraněné rostliny vytvořily na konec čepele, které byly průměrně 
delší, nežli čepele stejně starých normálních rostlin. Za to však byly tyto 
širší. Stanovil jsem však jen definitivní rozměry a hodlám později měřiti též 
postup vzrůstu samotného. Také doba květení není posunována u rostlin, 
jimž odříznuta byla čepel nad basálním meristemem. Na čepeli přirostlé 
po poranění nebylo pozorovat! traumatického zúžení. Poranění způsobené 
pod basálním meristemem působí na vzrůst očividně mnohem silněji. 
* 
Ve svém prvním sdělení (1907) popsal jsem dvě klíční rostliny, které 
měly dvě stejně veliké dělohy kornoutovitě na spodu srostlé. Odřízl jsem 
oběma rostlinám čepel a sice jednu z nich ve výši hranice mezi mesoko- 
XIV. 
