20 
Žebra malou, samostatnou, již nerostoucí čepel, opatřenou mesokotylním 
výrůstkem, jenž však kořenů postrádal (obr. 18.). Myslím že tento útvar 
povstal tím, že byl zářez veden ve 
^’ýši basálního meristemu poněkud šikmo 
shora (obr. 14a.). Původní čepel, takto 
Obr. 15, 
od basálního meristemu oddělená, zastavila brzy svůj vzrůst, druhotný 
přírůstek čepele vyvíjel se tak intensivně, že jeho vrchol záhy přerostl 
místo inserce pů\ odní čepele, čímž se tato dostala na spodní stranu čepele 
vytvořené po operaci (obr. 
18.). Také ona individua, 
která byla poraněna zářezem 
šikmo ze spoda vedeným, 
různě se chovala. Především 
vyrůstá u všech exemplářů 
nad zářezem výrůstek meso- 
kotylu podobný, který záhy 
na svém konci vyhání kořeny. 
Je zřejmo, že tu jde vlastně 
o klín šikmým zářezem vy- 
tvořený, který část meriste- 
matického pletiva basálního 
meristemu chová, snad polo- 
vinu, anebo větší část jeho. 
Byl-li zářez veden pod ba- 
sálním meristemem, roste vý- 
růstek mesokotylu podobný 
tak silně, že dosáhne půdy 
a v ní se zakoření (obr. 19.). 
Původní čepel roste pak silně dále, na původním mesokotylu vzniká větší 
počet advcntivních prýtů. To platí pro ten případ, kdy zářez pronikl asi 
XIV. 
