24 
kdy píšu tyto řádky (v polovině listopadu 1908), rostliny ještě neměly 
základů květenství. 
Jde dále o to, jak dvojitá tato individua povstala. Myslím že je 
nejvíce pravděpodobné, že byl zářezem basální meristem ve dvě poloviny 
rozdělen, v jednu hoření a v jednu spodní, a že obě ty poloviny dále sa- 
mostatně pracovaly. Spodní polovina vytvořila novou čepel, a přispívala 
ku prodloužení původního mesokotylu. Hoření polovina přispívala dále 
ke vzrůstu původní čepele a vytvořila nový, vlastní mesokotyl. Právě tak 
jako u vrcholů kořenových mělké podélné zářezy dostačují (S t i n g 1 1903, 
Obr. 21. 
Němec 1905), aby vegetační vrchol trvale ve dva samostatné vrcholy 
rozdělily, stačí také zde poměrně mělký zářez, aby způsobil konstituci 
dvou basálních meristemů. Jsem přesvědčen, že basální meristem v sobě 
chová vlastně vegetační vrchol lodyžní, jakož i interkalární meristem 
listu, jevícího basální vzrůst. Očividně je zóna basálního meristemů delší, 
než jsem původně se domníval. (Němec 1907, obr. 10^). Zářezem je 
basální meristem rozdělen ve dvé, obě ty části se konstituují jako samo- 
statné basální meristemy. Mezi nimi vznikne zóna, která se záhy stane 
trvalým pletivem (obr. 14 a:), a ze které později vznikne kus obě individua 
spojující. Poměrně jednoduchá moríologická stavba vegetativních indi- 
XIV. 
