25 
viduí Streptocarpus W endlandii podmiňuje, že již pouhým, poměrně mělkým 
zářezem lze rostlinu ve dvě úpluá individua rozděliti. 
Že lze lodyžní vrcholy podélným rozštěpením příměti k postranní 
regeneraci, což vede ku vytvoření dvou vedle sebe položených vrcholů 
lodyžních, ukázali ve svých pracích L o p r i o r e (1906), dále P e t e r s 
(1897) a K n y (1905). S těmito pokusy daly by se z našich pokusů srov- 
nati ony, kde mediánním rozštěpením basálního meristemu, anebo me- 
diánním podélným zářezem vzbuzena byla postranní regenerace. Naproti 
tomu není mezi pokusy, které dosud byly s typickými vrcholy lodyžními 
provedeny, žádného analoga k našemu pokusu, kde příčným zářezem ze 
strany vedeným vrchol by byl rozdělen ve dva vrcholy nad sebou ležící, 
a samostatně fungující. Myslím však, že pok\’sy které jsem provedl s vrcholy 
Obr. 22. 
kořenovými (Němec 1905), kde postranním zářezem byl dán podnět 
ku vytvoření nového vrcholu, jsou skutečným analogem k pochodům 
právě popsaným. Neboť také na zmíněných kořenech vzniká nový vrchol 
nad původním vrcholem. 
Při rozdělení basálního meristemu postranním zářezem přirozeně 
nejde pouze o mechanické rozdělení basálního meristemu ve dvě části 
a nezměněnou další jejich činnost. Naopak třeba přijmouti, že obě části 
meristemu doznají změny své vnitřní organisace. Lze tak souditi proto, 
poněvadž obě části záhy se oddělí spojovacím kusem a každá pak funguje 
takovým způsobem, jako celý basální meristem před operací. Máme zde, 
tedy jistě skutečnou restituci. Kdyby tomu tak nebylo, nebylo by možno, 
aby hořeni část basálního meristemu vytvářela typický válcovitý mesokotyl. 
XIV. 
