i 
hlavy. Tento zakončením svým připomíná z Dd{}’ pocházející druh Aeglina 
Bergeroni, Novák, z čehož souditi možno, že i celková forma hlavy tvarem, 
tomuto druhu se blížila. Úsudek tento potvrzuje též mnou nalezený 
fragment tohoto druhu, 3 pleury spolu s glabellou malého individua (Tab. 
II. 3 b.) 
Thovax složen ze šesti segmentů. Osa není zřetelnými rýhami dorsál- 
ními od pleur oddělena; je nepoměrně široká, k pygidiu však rychle se trží, 
takže na vyobraz, exempláři měří na vnitřním okraji hlavy 10 mm, na 
vnitřním okraji pygidia však toliko 6-5 mm. Pleury velmi široké, kratičké 
zprva, směrem k pygidiu však stále se dloužící, ploché, ostrým, dosti zře- 
telným, hákovitě zahnutým trnem končící. Pleurální rýha mělká, široká 
a šikmá. 
má tvar trojúhelníku, délka: šířce (bez trnu měřeno) = 1:2. 
Osa, zdobená jedinou, zřetelnou a souvislou rýhou příční, na vnitřním 
okraji pygidia = celkové jeho šířky, krátká, jen as do j /2 PYgidia (mě- 
řeno s hrotem) sahající, náhle do zadu se úží a skoro v ostrém úhlu končí. 
Od lalokri postranních je zřetelnou, úzkou rýhou dorsální oddělena. Zmí- 
něné laloky vroubeny jsou dosti širokým, prohloubeným lemem, jenž na 
zadní části vytvořil krátký, ale silný, tupý trn. Rýhy, omezující postranní 
laloky proti části thorakální, jsou ostré, hluboké. 
Velikost: Vyobrazený exemplář měří celkem 25 mm délky a 19 mm 
šířky. — Kromě svrchu uvedených fragmentů nalezli jsme ještě jiný frag- 
ment tohoto druhu, úplný thorax s malou částí pygidia. 
Z popisu zřejmo, že se tu slučují dvojí znaky; forma hlavy (dosud 
ovšem neúplně známá), počet segmentů osních, jich celkový vzhled — to 
nasvědčuje rodu Aeglina. Kromě toho jsou tu však ještě jiné znaky: 
nezřetelné rýhy dorsální v části thorakální, pleury, zakončené trny (formou 
dosti podobné oněm u druhu Remopleuňdes radians, Barr. z DdPj, a zejména 
způsob vytvořeni pygidia, analogického pygidiím (pod)rodů Megalaspis 
a Megalaspides — to jsou znaky jež tento druh z rodu Aeglina, Barr. 
vylučují a řadí jej k rodu novému, Aeglině blízkému, pro nějž navrhuji 
zpředu uvedené označení rodové. 
Je pak tento rod, dle dosavadních výzkumů toliko v Cechách se ob- 
jevivší — starým, kollektivním typem, spojujícím v sobě znaky rodu 
Aeglina se zmíněnými již (pod)rody Megalaspis a Megalaspides (Br(j)gg.). 
IV. Lichas praecursor , Holub, n. sp. 
(Tab. I. 7). 
Dosud nalezené pygidium řadí tento druh velikostí po bok největšímu 
dosud známému druhu rodu Lichas, Dalm. — Lichas aviis, Barr. ze zóny 
Dd^y. Naopak zase vnější formou blíží se toto pygidium velice pygidiím 
menšího druhu, rovněž v Dd^y se objevujícího, Lichas incola, Barr., od nichž 
XV. 
