!) 
VI. Asaphelliis Perneri, Holub, n. sp. 
(Tab. I. %ab). 
K tomuto druhu patří pygidium poměrně malých rozměrů, jež nale- 
zeno bylo již r. 1907. R. 1909 (v září) nalezena i prostřední část hlavy 
nějakého Asaphida se stopami pleur; ježto fragmenty ty souhlasí 
s rázem zmíněného pygidia, považuji za nejvýš pravděpodobné, že 
všecky tyto elementy patří jednomu druhu, jako Asafhellus Perneri (m.) 
označenému. 
Zachovaná prostřední část hlavy (glabella spolu s pevnou částí 
lícní) upomíná na odpovídající části u příb. druhů z Dd^y, totiž druhu 
Asaphellus desideratus, Barr. (emend. Br(|)gger) a Megalaspides alienus, 
Barr. (emend. Novák a B r (]) g g e r). Ač druhy posledně jmenované 
zcela různým rodům patří, přece střední části hlavy jeví navzájem velkou 
podobnost, jež zvlášt u mladých exemplářů je velmi nápadna. Rozdíl 
od obou jmenovaných druhů záleží hlavně v tom, že glabella nového druhu 
je poměrně mnohem vyšší a užší. 
Z části thorakální zachovány nepatrné zbytky pleur, jež upomínají 
vytvořením na druh Asaphellus desideraius z Dd^y. 
Pygidium téměř půlkruhovité. Osa vytčena zřetelnými rýhami 
dorsálními, do zadu súžena. Na thorak. okraji rovná se as V4 celkové 
šířky téhož a sahá až do 2/3 celkové jeho délky. Na svrchní ploše čtyři 
zřetelné prstence, od nichž na lalocích postranních vybíhají celkem 3 páry 
zřetelných, poněkud šikmo do zadu skloněných, rovných rýh. 
Rýha, omezující postranní laloky proti vnitřnímu okraji pygidia 
hlubší, úzká. Vnější okraj pygidia vroubí širší, poněkud prohloubený lem. 
Velikost'. Popsaná část hlavy měří 17 mm délky a 22 mm šířky, po- 
psané pygidium má 12-5 mm celkové šířky a 7-5 mm délky. 
K označení rodovému budiž podotknuto: 
Barrande uvádí z Čech 3 druhy rodu Ogygia a sice: O. deside- 
rata, Barr. a O. discreta, Barr. z Ddyy, O. sóla, Barr. z Dd^. První dva 
druhy, jak B r ([) g g e r ^) (a částečně též Novák u druhu O. discreta 
dokázal, nepatří rodu Ogygia Brongn., nýbrž náleží zcela jinému hlavnímu 
typu, totiž Niobe Ang. Dle Br(|)ggera je O. desiderata vlastně Asa- 
phellus desideratus, Barr. sp., s habitem, glabellou i pygidiem pravých 
Niob, od nichž liší se jen lícními hroty a hypostomatem, jež blíží se onomu 
u Megalaspides Br(j)gg. O. discreta liší se od pravé Niobe jedině lícními 
hroty a Br(j)gger uvádí ji jako Ptychocheilus discretiis, Barr. sp. (Rod 
Ptychocheilus zřídil Novák v práci ,,Zur Kenntniss der Bóhm. Trilo- 
biten“ 1883). Třetí druh, pocházející z Dd^, je nedostatečně znám, takže 
nelze o něm určitě se vyjádřiti. 
9 W. C. Br(j)gger: ,,Ober die Verbreitung der Euloma-Niobe-Fauna in Europa“ . 
Christiania 1897—1898. 
XV. 
